Ideálna tekutina

Context: Oprávnenosť náhrady reálnej tekutiny ideálnou Pri technických výpočtoch a skúmaní dejov v odbore mechanika tekutín je pre zjednodušenie niekedy výhodné uvažovať namiesto reálnej tekutiny ideálnu. Táto náhrada sa môže vykonať za nasledovných podmienok : podmienka homogénnosti je splnená, ak sa nepracuje s extrémne malými objemami a tlakmi. podmienka nestlačiteľnosti sa môže považovať za splnenú pri povolenej chybe výpočtu > 1% aj pre: vodu, vzduch ak jeho vrstva nepresahuje 100 m a rýchlosť prúdenia nepresahuje 50 m.s-1. podmienka neexistencie vnútorného trenia - nulovej viskozity sa môže považovať za splnenú ak je tekutina v pokoji, alebo tekutina prúdi, ale v jednotlivých priečnych rezoch je rýchlosť konštantná, sa môže zanedbať ak má tekutina nízku viskozitu a tekutina sa pohybuje pomaly, alebo v jednotlivých priečnych rezoch sa rýchlosť mení len málo.


Coulombov zákon

Context: Skalárny zápis Ak nás nezaujíma smer, ale len veľkosť sily, zredukuje sa vyššie uvedený vzorec na: : Kategória:Elektrina


Termoemisia

Context: Richardsonove pravidlo Rôzne materiály majú rôznu emisnú konštantu, ktorá opisuje veľkosť energetickej bariéry držiacej nosič náboja v pôvodnom materiáli. Preto sa elektródy pokovujú, alebo sa na ne nanášajú vrstvy oxidov kovov, pri ktorých je menšia výstupná práca, napr. oxidy bária, stroncia a vápnika. Emisia je tiež závislá od stavu povrchu elektródy a jej čistoty. Richardson zistil, že intenzita emisie je závislá od druhej mocniny teploty elektródy.


Maxwellove rovnice

Context: Materiálové vzťahy pre materiály s lineárnou závislosťou Pre širokú triedu materiálov možno predpokladať, že sú veličiny hustota polarizácie P (C/m2) a hustota magnetizácie M (A/m) vyjadrené ako: : : a že pole D a B sú s E a H sú zviazané vzťahmi: : : kde: je elektrická susceptibilita materiálu, je magnetická susceptibilita materiálu, ε je elektrická permitivita materiálu a μ je magnetická permeabilita materiálu V nedisperznom izotropnom prostredí sú ε a μ skaláry nezávislé od času, takže Maxwellove rovnice prejdú na tvar: : : : : V homogénnom prostredí sú ε a μ konštanty nezávislé od polohy a možno teda ich polohu zameniť s parciálnymi deriváciami podľa súradníc. Všeobecne môžu byť ε a μ tenzormi druhého stupňa, ktoré potom odpovedajú popisu dvojlomových (anizotropných) materiálov. Nehľadiac na tieto priblíženia však každý reálny materiál vykazuje istú materiálovú disperziu, kvôli ktorej ε alebo μ závisí na frekvencii. Pre väčšinu typov vodičov platí medzi prúdom a elektrickou intenzitou Ohmov zákon v tvare : kde γ je merná vodivosť daného materiálu.


Termodynamická účinnosť

Context: Introduction  Termodynamická účinnosť je parameter, ktorý kvantitatívne vyjadruje, ako účinne sa približuje skutočný proces v zariadení k idealizovanému procesu v tomto zariadení. Táto definícia sa vzťahuje na termodynamický proces, t.j. na jeden komponent obehu, napr. len turbíny, alebo na otvorené systémy, napr. systémy stacionárneho prúdenia. Je to bezrozmerné číslo a označuje sa symbolom ηT . V definícii termodynamickej účinnosti nie je určené, aký je idealizovaný proces pre konkrétne zariadenie, ani čo je cieľom daného procesu - zariadenia. Preto pojem termodynamická účinnosť zahŕňa viacero rôzne definovaných a pomenovaných účinností.


Gaussova krivka

Context: Predpoklady použiteľnosti  Veľký počet meraní a s tým spojený veľký počet elementárnych chýb … v prípade malého počtu nie je, alebo je len ťažko možné rozhodnúť o platnosti ďalších predpokladov. Výber vzorky adekvátnej skúmanému javu. Zaručenie nezávislosti meraní, prípadne odstránenie faktorov jednostranne vplývajúcich na jav.


Hydrostatický mechanizmus

Context: Teória Ak sa predpokladá, že výstupný člen mechanizmu zabezpečuje rovnomerný pohyb pri stálom zaťažení, musí mu kvapalina privádzať potrebnú energiu. Vstupný člen mechanizmu dodáva kvapaline celkovú energiu , ktorá pokrýva potrebné prírastky jednotlivých zložiek energie. Ich veľkosť sa určuje zo vzťahov, ktoré vychádzajú z Bernoulliho rovnice : Ak odoberá vstupný člen kvapalinu z rozmernej nádrže s voľnou hladinou rýchlosti = 0 a je atmosférický tlak . Za týchto predpokladov možno veľkosť špecifickej energie vyjadriť vzťahom : Výstupný člen hydrostatického mechanizmu mení na mechanickú energiu iba tlakovú zložku, takže : : Polohová a kinetická zložka, ktoré boli nevyhnutné na premiestnenie kvapaliny, sa v uvedenom usporiadaní nevyužívajú. Vzhľadom na to, že pre bežné usporiadania a bežné prevádzkové podmienky sú polohová a kinetická zložka v porovnaní s tlakovou zanedbateľné, sleduje sa spravidla iba táto zložka. Potom sa pri výpočte energie vychádza zo vzťahu. : A výkon : Kde p je tlak (pretlak) :V je objem kvapaliny :Q je prietok Prvky hydrostatických mechanizmov sú konštrukčne aj výrobne náročné a preto sa čo najviac využívajú výrobky špecializovaných výrobcov. Tí vyrábajú prvky v typizovaných radoch a zaručujú dané vlastnosti.


Kalorimetrická rovnica

Context: Introduction  Kalorimetrická rovnica je rovnica popisujúca tepelné výmeny pomocou zákonu zachovanie energie. Na jej základe je možné určiť mernú tepelnú kapacitu materiálov, zistiť množstvo tepla, ktoré treba dodať, alebo odobrať, na to aby sa zmenila teplota o určitú hodnotu, alebo určiť výslednú teplotu pri tepelnej výmene. Množstvo tepla, ktoré teleso prijme, alebo odovzdá závisí: Od hmotnosti telesa Od mernej tepelnej kapacity telesa Od rozdielu konečnej a začiatočnej teploty


Opakovateľnosť merania

Context: Introduction  Opakovateľnosť merania je tesnosť zhody medzi po sebe nasledujúcimi výsledkami merania tej istej meranej veličiny, za tých istých podmienok. Podmienky, ktoré pri meraní panujú sa označujú ako podmienky opakovateľnosti a patrí medzi ne: rovnaká meracia metóda to isté meradlo tie isté pracovné podmienky (napr. teplota, vlhkosť, poveternostné podmienky atď.) osoba, ktorá meranie vykonáva to isté miesto opakovanie v krátkom čase Kategória:Metrológia Kategória:Štatistika


Kvantová mechanika

Context: Skalárny súčin dvoch stavových vektorov je komplexné číslo známe ako amplitúda pravdepodobnosti. Počas merania je pravdepodobnosť zmeny stavu systému z počiatočného stavu do daného vlastného stavu daná štvorcom absolútnej hodnoty amplitúdy pravdepodobnosti medzi počiatočným a finálnymi stavmi. Možné výsledky merania sú vlastné vektory operátora, čo je dôvodom, prečo sa používajú hermitovské operátory, ktoré majú všetky vlastné čísla reálne. Rozdelenie pravdepodobnosti pre danú pozorovateľnú veličinu je možné nájsť pomocou spektrálneho rozkladu zodpovedajúceho operátora. Heisenbergov princíp neurčitosti je reprezentovaný tvrdením, že operátory zodpovedajúce určitým pozorovateľným veličinám nemusia komutovať.


Divergencia (vektorové pole)

Context: Vyjadrenie v rôznych súradných sústavách Nasledujúce vzťahy udávajú vyjadrenie divergencie v rôznych súradných sústavách v trojrozmernom priestore. Ak je F vektorové pole v v daných súradniciach, tak platí Vo valcových súradniciach: : Vo sférických súradniciach: : Ak použijeme všeobecné ortogonálne súradnice x 1, x 2, x 3, ktorej Laméove koeficienty sú v tomto poradí h 1, h 2, h 3 : V úplne všeobecných súradniciach pre zložky vektora divergencie platí : Dohovor : Kým v predchádzajúcom texte sme za bázu brali ortonormálnu bázu v daných súradniciach, vo vzorci pre všeobecné súradnice používame bázu vektorov alebo diferenciálnych foriem a explicitne uvedieme ktorú. Rovnako v predchádzajúcom texte nerozlišujeme polohu indexov a všetky indexy (ortonormálnej bázy aj súradníc) píšeme dole, no vo všeobecných súradniciach polohu indexov rozlišujeme. Kategória:Diferenciálne operátory Kategória:Vektorový počet


Vektorový súčin

Context: Označenie Vektorový súčin vektorov sa zvyčajne označuje jedným z nasledujúcich spôsobov: - používaný vo frankofónnych krajinách - používaný v Rusku


Vektorový priestor

Context: Vektorové priestory vo fyzike  Bra-Ket formalizmus Vektory tvoria vektorový priestor (alebo lineárny priestor ), ak ich ľubovoľná lineárna kombinácia patrí taktiež do tohoto priestoru. Pri aplikáciách v kvantovej mechanike môžu byť koeficienty komplexné čísla. Priestoru ket-vektorov je antilineárne priradený duálny priestor bra-vektorov: , kde hviezdička označuje komplexné združenie. V konkrétnom prípade vlnovej mechaniky sú ket-vektory vlnové funkcie a bra-vektory sú komplexne združené vlnové funkcie . Skalárny súčin je definovaný pre ľubovoľnú dvojicu ket-vektor a bra-vektor . Skalárny súčin je komplexné číslo a má tú vlastnosť, že . Dôsledkom toho je, že je reálne číslo. Taktiež požadujeme, aby bolo kladné: . Za týmto požiadavkom sa skrýva predstava, že zodpovedá druhej mocnine dĺžky vektoru . V konkrétnom vyjadrení vlnovej mechaniky zodpovedá skalárny súčin integrálu , ktorý má zjavne vlastnosť , rovnako ako má vlastnosť , pretože je kladné. Vzťah medzi ket-vektormi a fyzikálnymi stavmi zodpovedá tzv. paprskovej reprezentácii. To znamená, že a vyjadrujú rovnaký fyzikálny stav pre ľubovoľné nenulové komplexné číslo .


Vektorový súčin

Context: Introduction  Vektorový súčin je v matematike označenie binárnej operácie medzi dvoma vektormi v trojrozmernom vektorovom priestore. Výsledkom tejto operácie je vektor (na rozdiel od skalárneho súčinu, ktorého výsledkom je pri súčine dvoch vektorov skalár). Výsledný vektor je kolmý na obidva pôvodné vektory.


Rotácia (operátor)

Context: Vyjadrenie v rôznych sústavách súradníc Nasledujúce vzťahy udávajú vyjádrenie rotácie v rôznych súradných sústavách v trojrozmernom priestore. Ak je F vektorové pole v daných súradniciach, potom platí Vo valcových súradniciach : Vo sférických súradniciach : Ak použijeme všeobecné ortogonálne súradnice x 1, x 2, x 3, ktorej Laméove koeficienty sú v tomto poradí h 1, h 2, h 3 : :: :: V úplne všeobecných súradniciach pre zložky vektora divergencie platí : kde je Levi-Civitov symbol. Dohoda : Kým v predchádzajúcom texte sme za bázu brali ortonormálnu bázu v daných súradniciach, vo vzorci pre všeobecné súradnice používame bázu vektorov alebo diferenciálnych foriem a explicitne uvedieme ktorú. Rovnako v predchádzajúcom texte nerozlišujeme polohu indexov a všetky indexy (ortonormálnej bázy aj súradníc) píšeme dole, no vo všeobecných súradniciach polohu indexov rozlišujeme. Kategória:Diferenciálne operátory Kategória:Vektorový počet


Gramov-Schmidtov ortogonalizačný proces

Context: Príklad Majme vektorový priestor generovaný dvojicou lineárne nezávislých vektorov . Postupujeme najprv voľbou . Teraz od tohto vektora bude závisieť druhý. Použijeme vzťah pre ortogonalizáciu ďalších vektorov a dostávame rovnosť Výsledný vektor je ortogonálny vektor k vektoru . Teraz ho treba znormalizovať. Vektory generujú obyčajný euklidovský dvojrozmerný priestor, stačí preto použiť euklidovskú normu Výsledný ortonormálny vektor bázy bude mať tvar Podobným spôsobom sa znormalizuje vektor , ktorého norma je a odtiaľ Ľahko možno skalárnym súčinom overiť, že vektory sú skutočne ortogonálne.


Vektorový súčin

Context: Výpočet Súradnice vektorového súčinu dvoch vektorov možno vypočítať bez určovania uhla, ktorý vektory zvierajú: Nech : a a 1, a 2, a 3 a : b b 1, b 2, b 3. Potom : a × b = a2b3 − a3b2, a3b1 − a1b3, a1b2 − a2b1.


Stavový vektor

Context: Referenčný rámec Stavové vektory sú definované s ohľadom na niektorý referenčný rámec, zvyčajne, ale nie vždy, inerciálny referenčný rámec. Jedným z najviac používaných referenčných rámcov pre stavové vektory telies pohybujúcich sa v blízkosti Zeme je systém: Zo stredom v centre hmotnosti Zeme; Os Z je zhodná s rotačnou osou Zeme, + Z sever; Rovina XY sa zhoduje s rovníkovou rovinou Zeme, pričom + X smeruje k jarnej rovnodennosti a os Y je v zmysle pravidla pravej ruky. Tento referenčný rámec nie je skutočne inerciálny, z dôvodu pomalej 26 000 rokov prebiehajúcej precesie zemskej osi. Používané sú aj referenčné rámce definované orientáciou Zeme v štandardnej astronomickej dobe, ako napríklad B1950 alebo J2000. Mnohé ďalšie referenčné rámce môžu byť použité, sústredené na Slnko alebo na iné planéty alebo mesiace, definované barycenterom a uhlom slnečnej sústavy alebo dokonca vlastnou orbitálnou rovinou kozmickej lode.


Jednotkový vektor

Context: Jednotkové vektory súradnicových systémov V prípade že sú jednotkové vektory totožné s osami všeobecného súradnicového systému, označujú sa , , . Sprievodný trojhran priestorovej čiary V prípade špeciálnych súradnicových systémov, napríklad pri posudzovaní všeobecného pohybu po krivke sa používa súradnicový systém tvorený vektormi , , kde: - je jednotkový tangenciálny vektor - je jednotkový vektor hlavnej normály - je jednotkový vektor hlavnej binormály Vzťah medzi týmito jednotkovými vektormi, flexnou krivosťou čiary a torznou krivosťou čiary popisujú Frenetove rovnice.


Stavový vektor

Context: Introduction  Orbitálny stavový vektor , alebo len stavový vektor obežnej dráhy v astrodynamike a nebeskej dynamike je šesť-rozmerný vektor, ktorý tvoria karteziánsky vektor polohy () a rýchlosti (). Spolu s časom (epocha) () jednoznačne určuje trajektóriu obiehajúceho telesa v priestore. Polohový vektor: : Vektor rýchlosti: : kde , , sú jednotkové vektory karteziánskeho inerciálneho referenčného rámca. Vektor rýchlosti leží v obežnej rovine a na dotyčnici k trajektórii. : kde je jednotkový vektor tangenty trajektórie v danom momente.Súbor:Orbital_state_vectors.png|náhľad|Vektor polohy r (x, y, z), vektor orbitálnej rýchlosti v (vx, vy, vz) a iné orbitálne prvky


Kvantová mechanika

Context: Albert Einstein, ktorý patrí k zakladateľom kvantovej teórie, odmietal takúto stratu determinizmu. Predpokladal, že musia existovať skryté premenné, ktoré sme ešte neobjavili a preto je kvantová mechanika je nekompletná. Vyslovil niekoľko námietok voči takejto interpretácii, z ktorých najznámejšou je pravdepodobne Einsteinov-Podolského-Rosenov paradox (EPR paradox). John Bell ukázal, že EPR paradox vedie ku experimentálne overiteľným rozdielom medzi kvantovou mechanikou a lokálnymi realistickými teóriami. Experimenty, ktoré boli uskutočnené, potvrdili presnosť kvantovej mechaniky, čím dokázali, že fyzikálny svet nemôže byť popísaný lokálnymi realistickými teóriami. Bohrove-Einsteinove debaty  predstavujú kritiku Kodanskej interpretácie z epistemologického hľadiska.


Kvantová teória poľa

Context: Kvantá poľa V rámci kvantovej teórie poľa sa pole kvantuje. Čo to znamená si môžeme vysvetliť na príklade elektromagnetického poľa. To je v klasickej fyzike popísané svojou elektrickou intenzitou a magnetickou indukciou, máme teda dve polia : : Obe tieto veličiny sa dajú meniť spojito, teda o ľubovoľne malú hodnotu v každom bode priestoru. Po kvantovaní sa energia poľa zvyšuje po krokoch, nemôže nadobudnúť ľubovoľnú hodnotu. Tento fakt interpretujeme tak, že pole je tvorené svojimi kvantami, z ktorých každé nesie istú energiu. Môžeme mať dve kvantá poľa, môžeme ich mať aj tri, ale nemôžeme ich mať dva a pol. Kvantami elektromagnetického poľa sú pritom staré známe fotóny.


Úvod do kvantovej mechaniky

Context: Aplikácie Využitie kvantovej mechaniky zahŕňa laser, tranzistor, elektrónkový mikroskop a snímkovanie magnetickou rezonanciou. Špeciálna časť aplikácie kvantovej mechaniky sa zameriava na makroskopické kvantové javy ako napr. supratekuté hélium a supravodiče. Výskum polovodičov viedol k vynálezu diódy a tranzistoru, kľúčových súčastí modernej elektroniky. <!--


Zoznam fyzikálnych článkov/Ú

Context: úv Úvod do kvantovej mechaniky Kategória:Zoznamy fyzikálnych článkov


Klasická fyzika

Context: Pozri aj  kvantová mechanika


Kvantový princíp

Context: Introduction  Kvantový princíp je predpoklad, že hmota a energia sú tvorené základnými jednotkami: nedeliteľnými elementárnymi kvantami. Tento princíp formuloval v roku 1900 Max Planck a tvorí základný kameň kvantovej fyziky. Kategória:Kvantová fyzika


Hyperbolometrická funkcia

Context: Argument hyperbolického kosínusu (argcosh x) Funkcia Definičný obor : Obor hodnôt : Parita :Ani nepárna ani párna Identita :


Kolmogorovov-Smirnovov test

Context: Testovacia štatistika a hypotéza Empirická distribučná funkcia pre nezávislých, rovnako rozdelených náhodných veličín , kde , je definovaná nasledovne: : kde je charakteristická (indikátorová) funkcia, ktorá nadobúda hodnotu 1, ak a hodnotu 0 v inom prípade. Kolmogorovova-Smirnovova testovacia štatistika má potom nasledovný tvar: : kde symbol sup označuje suprémum.


Prenos elektrónu

Context: Teória Rudolph A. Marcus vypracoval prvú všeobecne uznávanú teóriu prenosu elektrónov, aby popísal prenos elektrónov vo vonkajšej sfére. Teóriu založil na prístupe teórie tranzitného stavu. Marcusova teória prenosu elektrónov bola potom rozšírená Noelom Hushom a Marcusom o prenos vo vnútornej sfére. Výsledná teória sa nazýva Marcus-Hushova teória a odvtedy sa používa na popis prenosov elektrónov. Obe teórie sú však semiklasické, aj keď boli rozšírené o kvantovo mechanickú prístup Jortnerom, Kuznetsovom a inými, ktorí postupovali od Fermiho zlatého pravidla a nasledovali predchádzajúce práce ohľadne neradiatívnych prenosov. Neskôr sa objavili ďalšie teórie, ktoré zvažujú i pôsobenie elektrónovo-vibračných (vibronických) prechodov na prenos elektrónov, napríklad PKS teória prenosu elektrónov. Pred rokom 1991 sa predpokladalo, že prenos elektrónov v metaloproteínoch ovplyvňujú hlavne priemerné vlastnosti nekovových prvkov, ktoré tvoria izolačnú bariéru medzi kovmi, ale Beratan, Betts a Onuchic následne ukázali, že rýchlosti prenosu elektrónov sú dané priamo štruktúrou väzieb v proteínoch - teda že elektróny v princípe tunelujú cez väzby tvoriace reťazovú štruktúru proteínov. Táto diskusia v skutočnosti uvažuje len priemery dominantných trás prenosu elektrónov, ktoré sú pozorované experimentálne, a zatiaľ čo väzbový coupling je jasne dominantný pre niektoré umelé systémy vytvorené na štúdium prenosu elektrónov, mnoho prirodzených systémov jasne ukazuje niekoľkonásobný alebo "priemerný" coupling cez prostredie proteínu, ako keby až tak nezáviselo na druhu alebo väzbe atómov, ale hlavne na ich hustote. Je dôležité poznamenať, že tunelovanie elektrónov nie je presne popísané jednotlivými definovanými trasami - kvantové tunelovanie elektrónu je koncový výsledok vzorkovania elektrónov všetkými možnými trasami prenosu elektrónov pomocou jeho vlnovej funkcie a experimenty ukazujú len vážené priemery týchto trás.


Kodanská interpretácia

Context: Introduction  Kodanská interpretácia je interpretácia procesu merania v kvantovej mechanike, formulovaná Bohrom a jeho kolegami. Objasňuje dôvod, prečo pri danej príležitosti dostávame daný výsledok a pri inej iný - videli ho vo vonkajšom pôsobení klasických meracích prístrojov. Podľa tohto prístupu je objekt, o ktorom musíme uvažovať, vždy sústava (tvorená spolu s meracími prístrojmi), takže zmena usporiadania meracích prístrojov sa považuje za kompletne nový experiment - kompletne novú fyzikálnu situáciu (aj keď zámerne nebol samotný objekt merania nijako zmenený). Kategória:Kvantová mechanika


Konštanta jemnej štruktúry

Context: Merania Feynmanovych diagramov 8. rádu, ktoré reprezentujú pohyb elektrónu Definičný vzťah skladá z rôznych konštánt, ktoré môžu byť nezávisle zmerané. Okrem toho ale kvantová elektrodynamika (QED) dáva možnosť merať priamo pomocou tzv. kvantového Hallovho javu alebo anomálneho magnetického momentu elektrónu. QED predpovedá vzťah medzi bezrozmerným magnetickým momentom elektrónu a konštantou jemnej štruktúry . Nové merania pomocou jednoelektrónového kvantového cyklotrónu kombinované s výpočtom 891 Feynmanových diagramov so štyrmi slučkami dávajú dosiaľ nejpresnejšiu hodnotu . Nepresnosť takýchto meraní je zhruba desaťkrát menšia ako pri konkurenčných metódach. Porovnanie vypočítaných a nameraných hodnôt vystavuje kvantovú elektrodynamiku tvrdému testovaniu a dôsledkom zhody je obmedzenie možnosti pre hypotetickú vnútornú štruktúru elektrónu.


Buraliho-Fortiho paradox

Context: Introduction  Buraliho-Fortiho paradox je poznatok publikovaný roku 1897, ktorý spolu s ďalšími výsledkami podobného typu (označovanými ako paradoxy alebo antinómia) viedol ku kríze klasickej naivnej teórie množín a ich následnému nahradeniu axiomatickým systémom. Buraliho-Fortiho paradox sa týka ordinálnych čísel.


Hypotéza zriedkavej Zeme

Context: Rovnica hypotézy zriedkavej Zeme Ward a Brownlee zostavili svoju rovnicu podobnú známej Drakeovej rovnici. Obidve sa pokúšajú odhadnúť počet mimozemských civilizácií na základe pravdepodobností uskutočnenia sa podmienok potrebných pre existenciu inteligentného života. Obidve treba v súčasnosti brať skôr ako pokus o odhad, keďže mnohé parametre sú len približne známe a výsledné čísla sa líšia od autora k autorovi. Navyše je možné, že nie sú úplné a že bude treba ešte do nich doplniť rôzne ďalšie dodatočné parametre. Ich prínos je hlavne ako stimul pre ďalší výskum tejto problematiky. : N počet hviezd v našej Galaxii, fp podiel hviezd s planétami, fpm podiel planét bohatých na ťažšie prvky a kovy, ne priemerný počet planét v obývateľnej zóne hviezdy, ng počet hviezd v obývateľnej zóne Galaxie, fi podiel obývateľných planét, kde môže vzniknúť život, fc podiel planét, kde môže vzniknúť zložitý živočíšny život, fl podiel planét s dostatočnou dobou existencie pre vývoj zložitého živočíšneho života, fm podiel planét s veľkým mesiacom, fj podiel planetárnych sústav s planétami veľkosti Jupitera, fme = podiel planét s kriticky nízkym počtom javov spôsobujúcich hromadné vymieranie.


Einsteinov-Podolského-Rosenov paradox

Context: Introduction  Einsteinov-Podolského-Rosenov paradox alebo EPR paradox je dôsledok kvantovej teórie: pokiaľ mali dva systémy niečo spoločné (interagovali spolu), potom meranie uskutočnené v jednom zo stavov vedie k okamžitej zmene stavu druhého systému a to dokonca i v prípade, že tieto systémy sú veľmi vzdialené. Kategória:Kvantová fyzika Kategória:Paradoxy


Parciálna diferenciálna rovnica

Context: Literatúra  Evans, L. C.: Partial Differential Equations. Springer, 2010. Farlow, S. J.: Partial differential equations for scientists and engineers. Dover, 1993.


Kvantová mechanika

Context: História kvantovej mechaniky začala objavom katódového žiarenia Michaelom Faradayom v roku 1838, sformulovaním problémov ohľadne žiarenia čierneho telesa Gustavom Kirchhoffom v roku 1859, návrhom Ludwiga Boltzmanna v roku 1877, že energetické hladiny systému by mohli byť diskrétne a kvantovou hypotézou Maxa Plancka z roku 1900. Planckova hypotéza predpokladala, že energia je absorbovaná a emitovaná v množstvách, ktoré sú deliteľné diskrétnymi energetickými kvantami, pričom takéto kvantum bolo úmerné frekvencii žiarenia ν:


Kvantová mechanika

Context: Aplikácie Správanie sa subatomárnych častíc (elektrónov, protónov, neutrónov, fotónov a ďalších), z ktorých pozostáva hmota, uspokojivo popisuje len kvantová mechanika. Kvantová mechanika značne ovplyvnila teóriu strún, ktorá je kandidátom na teóriu všetkého. Kvantová mechanika je dôležitá pre pochopenie toho, ako sa jednotlivé atómy viažu do molekúl. Jej aplikácia v chémii dala vznik kvantovej chémii. Poskytuje kvantitatívne predpovede procesov týkajúcich sa vzniku iónovej a kovalentnej väzby. Moderná technológia často pracuje na úrovni, kde kvantové deje majú nezanedbateľný vplyv. Príkladom je laser, tranzistor (a tým pádom mikročip), elektrónový mikroskop a zobrazovanie magnetickou rezonanciou. Štúdium polovodičov viedlo k vynájdeniu diódy a tranzistora, ktoré sú podstatnou súčasťou modernej elektroniky. Vedci v súčasnosti hľadajú metódy priamej manipulácie kvantových stavov. Rozvíja sa kvantová kryptografia, ktorá má zabezpečiť bezpečný prenos informácií. Vzdialenejším cieľom sú kvantové počítače, ktoré majú pracovať niekoľkokrát rýchlejšie ako súčasné počítače. Témou výskumu je tiež kvantová teleportácia, ktorou sa má dochádzať k prenosu kvantových stavov cez ľubovoľné vzdialenosti. Kvantové tunelovanie je jav, bez ktorého by nefungovali niektoré prístroje. Napríklad flash memory čipy používané v USB kľúčoch používajú kvantové tunelovanie k mazaniu svojej pamäte. Kvantová mechanika sa používa hlavne k opisu správania sa častíc v mikrosvete. Svoju aplikovateľnosť však má aj vo väčších rozmeroch: supravodivosť je jedným známym príkladom. Kvantové javy pravdepodobne majú svoju úlohu aj pri funkcii čuchu.


Klasická mechanika

Context: Pozri aj  fyzika mechanika kvantová mechanika


Kvantová mechanika

Context: Vo formalizme kvantovej mechaniky je stav systému v danom čase popísaný komplexnou vlnovou funkciou alebo všeobecne elementami komplexného vektorového priestoru. Vlnová funkcia umožňuje vypočítať pravdepodobnosť, s akou budú experimentálne namerané hodnoty fyzikálnych veličín. Napríklad môžeme vypočítať pravdepodobnosť s akou sa bude elektrón nachádzať na určitom mieste od jadra atómu. Na rozdiel od klasickej fyziky, nie je možné určiť hodnoty konjugovaných premenných s ľubovoľnou presnosťou (príkladom takýchto premenných je dvojica hybnosť-poloha častice). Táto principiálna nemožnosť je vyjadrená princípom neurčitosti.


Princíp najmenšieho účinku

Context: Matematická formulácia Účinok pre systém v klasickej mechanike je definovaný vzťahom : kde je čas, sú súradnice popisujúce stav systému a je Lagranžián systému závisiaci od času , súradníc a rýchlostí . Bodkou tu značíme deriváciu veličiny podľa času. Tento Lagranžián je pritom definovaný ako rozdiel kinetickej a potenciálnej energie. Teda napríklad pre bodovú časticu v gravitačnom poli s intenzitou v smere osi je to : Kategória:Klasická mechanika Kategória:Fyzika


Lagrangeova funkcia

Context: Matematická formalizácia predpokladajme, že máme n -dimenzionálnu rozmanitosť, , a cieľovú rozmanitosť, . Nech je konfiguračný priestor hladkej funkcie z na . Príklady V klasickej mechanike, Hamiltonianskom formalizme, je jednorozmerná rozmanitosť , reprezentujúca čas a cieľový priestor v kotangentnom zhluku priestoru zovšeobecnených pozícií. V teórii poľa, je časopriestorová rozmanitosť a cieľový priestor je súbor hodnôt polí v akomkoľvek bode. Napríklad, ak existujú m reálnečíselné skalárne polia, , potom cieľová rozmanitosť je . Ak pole je reálne vektorové pole, potom cieľová rozmanitosť je izomorfná pre . V skutočnosti existuje omnoho elegantnejší spôsob použitia tangentného zhluku nad , ale budeme trvať len na tejto verzii. Matematický vývoj Uvažujme funkctionálne, , nazvané akcia. Fyzické dôvody určujú, že to je mapovanie na , ne . Za účelom toho, aby akcia bola lokálna, potrebujeme dodatočné obmedzenia ohľadom akcie. Ak , predpokladáme, že je integrál nad funkcie , jej derivátov a pozície zvanej lagrangeián , . Inými slovami, : Nižšie sa na dôvažok predpokladá, že Lagreangian závisí len na hodnote poľa a jeho prvej derivácii, ale nie od ďalších derivácií. Za predpokladu hraničných podmienok, v zásade špecifikácia hodnoty na hranici ak je kompaktný ale bo nejaký limit na keďže x pristupuje (toto pomôže urobiť integráciu po častiach), podpriestoru pozostávajúc z funkcií, , t. j. že všetky funkcionálne derivácie na pri sú nulové a uspokojujúce dané hraničné podmienky je podpriestorom na škrupine riešení. Riešenie je dané prostredn9ctvom Euler–Lagrangeových rovníc (vďaka hraničným podmienkam), : Ľavá strana je funkcionálna derivácia akcie s ohľadom .


Fyzika častíc

Context: Správanie subatómových častíc Súbor:Standard Model of Elementary Particles.svg|náhľad|Štandardný model fyziky Subatómové častice sa správajú podľa zákonov kvantovej mechaniky. Ako také podliehajú vlnovo-časticovému dualizmu, to znamená, že za určitých podmienok sa správajú ako častice, a za iných zasa ako vlnenie.


Ortonormalita

Context: Introduction  Ortonormalita je matematická vlastnosť vektorov, ktorá hovorí, že dva vektory sú ortogonálne (na seba navzájom kolmé) a normalizované (veľkosť každého prvku je jednotková, teda sú to jednotkové vektory). Táto požiadavka sa často aplikuje na báze vektorového priestoru. Túto vlastnosť možno vyjadriť pomocou Kroneckerovej delty , pre ktorú platí, že ak a ak : : Operácia definovaná zátvorkami závisí od zvoleného vektorového priestoru. Napríklad pre vektory v unitárnom priestore je takouto operáciou skalárny súčin. V kvantovej mechanike, kde bázu priestoru tvoria funkcie, sa ortonormalita definuje pomocou určitého integrálu.


Kvantová teória

Context: Introduction  Kvantová teória je ucelená sústava teoretických disciplín opisujúcich vlastnosti a správanie mikročastíc a fyzikálnych polí a ich vzájomnú interakciu. Časť fyziky využívajúca aparát kvantovej teórie sa nazýva kvantová fyzika. Hlavné disciplíny kvantovej teórie sú: kvantová mechanika kvantová teória polí a elementárnych častíc kvantová elektrodynamika kvantová štatistická fyzika kvantová chromodynamika Charakteristickými znakmi kvantovej teórie sú: kvantová štruktúra hodnôt fyzikálnych veličín (kvantovanie) štatistické predpovede pozorovateľných javov časticovo-vlnový dualizmus zásadná revízia klasických zákonov a pojmov Kvantová teória študuje nielen mikroskopické, ale aj makroskopické kvantové javy (javy, v ktorých sa kvantová povaha mikrosveta prejavuje aj v makroskopických mierkach), napr. supravodivosť, supratekutosť, kvantový Hallov jav. Kategória:Kvantová fyzika


Potenciálová bariéra

Context: Kvantová mechanika V kvantovej mechanike sa vlastnosti častice určia riešením odpovedajúcející Schrödingerovej rovnice. Stacionárnu Schrödingerovu rovnicu vyjadríme zvlášť pre oblasť , oblasť a pre oblasť . V bodoch a je pritom požadované, aby vlnová funkcia bola spojitá vrátane svojej prvej derivácie. Schrödingerove rovnice teda majú tvar : Charakter riešenia sa líši podľa toho, či celková energia častice je väčšia, alebo menšia než výška potenciálovej bariéry . Výslednú vlnovú funkciu je možné rozdeliť na niekoľko častí. Predovšetkým na dopadajúcu vlnu, ktorá súvisí s voľnou časticou pohybujúcou sa smerom k potenciálovej bariére zo záporného nekonečna (teda v oblasti ). Ďalej môžeme uvažovať, že vlna sa po dopade čiastočne odrazí a čiastočne bude prechádzať do oblasti . V tejto oblasti postupuje vlna ďalej k bodu , kde prechádza druhým potenciálovým skokom, od ktorého sa opäť čiastočne odráža a čiastočne prejde do oblasti . V oblasti x < 0 teda bude výsledná vlna opísaná superpozíciou dopadajúcej vlny pohybujúcej sa v smere a odrazenej vlny pohybujúcej sa v smere . Podobne v oblasti je možné výslednú vlnu opísať ako superpozíciu vĺn z oboch smerov, zatiaľ čo v oblasti je možné nájsť iba prešlú vlnu pohybujúcu sa v smere .


Duálny priestor

Context: Definícia Nech V je vektorový priestor nad poľom F . Duálnym priestorom k priestoru V voláme množinu lineárnych funkcionálov , pričom V sa tiež stáva vektorovým priestorom pokiaľ sú na ňom definované nasledovné lineárne operácie sčitovania vektorov (lineárnych funkcionálov) a skalárneho násobenia: pre všetky φ , ψ ∈ V , x ∈ V , a ∈ F (a=skalár).


Slučková kvantová gravitácia

Context: Popis Oproti teórii strún sa neopiera o dodatočné priestorové dimenzie a elementárne častice. Základným bodom slučkovej kvantovej gravitácie je, že priestor nieje spojitý, takže ho nejde deliť donekonečna. Priestor sa vyskytuje v kvantových jednotkách plochy a objemu, zo slučiek Planckových rozmerov. Matematickým zpôsobom sa popisuje a prichádza s rovnicami, ktoré určujú jej vývoj. Kvantá priestoru sa nazývajú „slučky“ alebo tiež krúžky, pretože sú navzájom prepojené a vytvárajú spinovú sieť. Spinová sieť tvori štruktúru priestoru. Priestor je tak tvorený "penovitými" útvarmi, ktoré sa nadúvajú do bublín a zakrivujú ho. Zakrivenie priestoru vytvára gravitáciu. Stráca sa predstava prvotného a elementárneho času. Rovnice popisujúce ,,slučky“ priestoru a hmoty už neobsahujú premennú označovanú čas.To neznamená, že by všetko bolo statické a nemenné. Elementárne procesy už nejde usporiadať do bežnej postupnosti „okamžikoch“. Plynutie času je vnútorná charakteristika sveta, rodí sa v tomto svete cez vzájomné vzťahy medzi jednotlivými kvantami udalostí vytvárajúcich realitu, to oni sami sú zdrojom času. Existujú len elementárne procesy, cez ktoré neustále navzájom interagujú kvantá priestoru a hmoty. Ilúzia spojitého priestoru a času okolo nás nieje nič iného než naše rozmazané videnie hemženia elementárnych procesoch. Teória dokáže predpovedať zakrivenie priestoru a typ zakrivenia a nevyžaduje supersymetriu. Lee Smolin navrhol nazvať teóriu vychádzajúcu z LQG, ktorá by obsahovala aj supersymetriu, alebo ďalšie dimenzie ako "Slučková kvantová gravitácia II" .


Kvantová mechanika

Context: Matematická formulácia kvantovej mechaniky je abstraktná a jej implikácie sú často neintuitívne. Základnou entitou, s ktorou v tomto matematickom systéme pracujeme, je vlnová funkcia. Ide o matematickú funkciu, ktorá obsahuje o systéme všetky informácie, ktoré môžeme mať. Poskytuje informácie o polohe a hybnosti častice, ale len v pravdepodobnostnom vyjadrení. Veľa výsledkov kvantovej fyziky je možné vyjadriť len matematicky. Modelovanie výsledkov nie je také jednoduché ako je tomu v prípade klasickej mechaniky alebo nie je vôbec možné. Napríklad základný stav v kvantovo-mechanickom modeli je stav s najnižšou energiou, ktorá je však nenulová. V klasickej fyzike modelujeme najnižší jednoducho ako stav s nulovou kinetickou energiou.


Štandardný model

Context: Prehľad V súčasnosti sú hmota a energia najlepšie pochopené v pojmoch kinematiky a interakcií elementárnych častíc. Fyzikálne poznanie v súčasnosti smeruje k zredukovaniu fundamentálnych zákonitostí popisujúcich správanie sa a interakcie doteraz známych foriem hmoty a energie na čo najmenší súbor zákonov a teórií. Cieľom je nájsť takzvanú teóriu všetkého, ktorá by zjednotila všetky doteraz známe teórie do jednej jedinej integrovanej teórie. Predstavou je, že minimálne v princípe by z nej bolo možné odvodiť správane sa všetkej hmoty a energie a že všetky doteraz známe zákony by boli špeciálnymi prípadmi takejto nadradenej teórie. Štandardný model je vnímaný práve ako jeden z krokov k takejto zjednocujúcej teórii. Sú v ňom zahrnuté dve súčasné teórie – elektroslabá interakcia a kvantová chromodynamika. Štandardný model predstavuje vnútorne konzistentnú teóriu popisujúcu silné, slabé, a elektromagnetické interakcie medzi časticami v pojmoch kvantovej teórie poľa. Matematická formulácia štandardného modelu využíva kvantovanie fyzikálnych polí pomocou procesu nazývaného druhé kvantovanie.


Gromovov-Wittenov invariant

Context: Aplikácia vo fyzike Gromovove-Wittenove invarianty sú so záujmom prijímané v teórii strún, odvetví fyziky, ktoré sa pokúša zjednotiť všeobecnú relativitu a kvantovú mechaniku. Podľa tejto teórie, všetko vo vesmíre, počínajúc elementárnymi časticami, je vytvorené z drobných strún. Ako struna cestuje v časopriestore, sleduje povrch, zvaný strunová schránka sveta. Žiaľ moduli priestor takýchto parametrizovaných povrchov, prinajmenšom a priori má nekonečnú veľkosť; nie je známe žiadne vhodné meradlo tohto priestoru a tak integrály ciest teórie nemajú rigoróznu definíciu. Situácia sa zlepší vo variáciách známych ako uzatvorený A model topologickej teórie strún. Tu je šesť časopriestorových rozmerov, ktoré ustanovujú sympletickú priestorovosť a ukazuje sa, že svetové obálky sú nevyhnutne parametrizované pseudohomologickými krivkami, ktorých moduli priestory majú len konečné dimenzie. Gromov-Wittenove invarianty, ako integrály nad týmito moduli priestormi, sú potom integrálmi ciest tejto teórie. Obzvlášť, voľná energia A modelu pri géne je generujúcou funkciou génu Gromov-Wittenových invariantov.


Kvantová mechanika

Context: Introduction : Pre všeobecne prístupné a menej technické objasnenie základov tejto témy pozri Úvod do kvantovej mechaniky Obr. 1: Hustoty pravdepodobnosti korešpondujúce k vlnovým funkciám elektrónu v atóme vodíka. Vlnové funkcie majú definitívne hodnoty energie zväčšujúce sa v smere zhora nadol v závislosti od kvantového čísla n (na obrázku zobrazené len tri). Momenty hybnosti sa zväčšujú v smere zľava doprava ( s najnižší, d najvyšší). Jasnejšie oblasti korešpondujú s vyššou hustotou pravdepodobnosti pozície elektrónu. Kvantová mechanika je oblasť fyziky, ktorá skúma a popisuje javy na nanoskopických škálach. Medzi tradičné problémy objasnené kvantovou mechanikou patrí správanie sa mikročastíc, atómov, molekúl a atómových jadier, t. j. objektov, ktorých lineárne rozmery sú 10−6 až 10−13 m. Svoj názov dostala kvôli tomu, že hodnoty niektorých fyzikálnych veličín sa pri splnení určitých podmienok nemenia spojito, ale skokom po určitých množstvách (tzv. kvantách). Príkladom je elektrón vo viazanom stave (teda ak je súčasťou atómu alebo molekuly), v ktorom jeho energia a moment hybnosti sú kvantované. Energia voľného elektrónu má spojitý charakter. Matematická formulácia kvantovej mechaniky je abstraktná a jej implikácie sú často neintuitívne. Základnou entitou, s ktorou v tomto matematickom systéme pracujeme, je vlnová funkcia. Ide o matematickú funkciu, ktorá obsahuje o systéme všetky informácie, ktoré môžeme mať. Poskytuje informácie o polohe a hybnosti častice, ale len v pravdepodobnostnom vyjadrení. Veľa výsledkov kvantovej fyziky je možné vyjadriť len matematicky. Modelovanie výsledkov nie je také jednoduché ako je tomu v prípade klasickej mechaniky alebo nie je vôbec možné. Napríklad základný stav v kvantovo-mechanickom modeli je stav s najnižšou energiou, ktorá je však nenulová. V klasickej fyzike modelujeme najnižší jednoducho ako stav s nulovou kinetickou energiou. Kvantová mechanika sa opiera o hlbší stupeň vedeckého poznania než klasická fyzika a poskytuje aj všeobecnejšie zákony. Zákony klasickej fyziky sa javia z hľadiska kvantovej mechaniky ako aproximácie tejto novej teórie.


Kvantová mechanika

Context: Príklad Jednorozmerná nekonečne hlboká potenciálová jama Na tomto mieste ukážeme ako kvantová mechanika rieši jednoduchý prípad častice uviaznutej v jednorozmernej nekonečne hlbokej potenciálovej jame. Jamu definujeme tak, že potenciálna energia je nulová v intervale 0 až L a mimo tohoto intervalu je potenciálna energia nekonečne veľká. Uvažujúc os x, časovo nezávislá Schrödingerova rovnica vo vnútri potenciálovej jamy má tvar: : Tejto rovnici vyhovuje rovnica : kde A, B sú ľubovoľné konštanty a k je konštanta, ktorá závisí od vlastností systému. Z hraničných podmienok vyplýva, že vlnová funkcia ψ je rovná nule v miestach 0 a L. Zoberúc do úvahy tento fakt, z predchádzajúcej rovnice dostávame: : Keďže B je rovné nule, z toho vyplýva: : Výsledok, v ktorom zoberieme A rovné nule, nás nezaujíma, pretože neposkytuje žiadúce informácie o systéme. To ale znamená, že . Tomuto výsledku vyhovuje akékoľvek kL , ktoré je celočíselným násobkom π. : Kvantovanie energie teda vyplýva z hraničných podmienok, ktoré sme na systém aplikovali: :


Gilbert Keith Chesterton

Context: Začiatkom 90. rokov počas štúdia výtvarného umenia ho postihla duševná kríza, keď sa jeho puritánska výchova stretla s dekadentným životným štýlom moderných maliarov, ktorý neprijal. Pravdepodobne z tých čias pochádzala jeho zaujatosť voči modernému maliarstvu a impresionizmu. Štúdium výtvarného umenia zanechal, prešiel k štúdiu anglickej literatúry a duševný pokoj nakoniec našiel v obdive okolitého sveta a vo svojráznej filozofii vďaky svetu. Svoje myšlienky azda najbrilantnejšie vyjadril v knihe Ortodoxia. Na svojich oponentov reagoval knihou Heretici.


Gilbert Keith Chesterton

Context: Introduction  Gilbert Keith Chesterton ( 29. máj 1874, Londýn – † 14. jún 1936, Beaconsfield) bol anglický spisovateľ, esejista, novinár a katolícky filozof. Začiatkom 90. rokov 19. storočia – počas štúdia výtvarného umenia – prešiel Chesterton svetonázorovou krízou, jeho puritánska výchova sa stretla s dekadentným životným štýlom moderných maliarov, ktorý spisovateľ neprijal. Pravdepodobne z tých čias pochádza aj jeho zaujatosť voči modernému maliarstvu – vtedy impresionizmu. Chesterton štúdium výtvarného umenia zanechal, prešiel k štúdiu anglickej literatúry a duševný pokoj nakoniec našiel v obdive k okolitému svetu a vo svojráznej filozofii vďaky svetu. Svoje myšlienky azda najbrilantnejšie vyjadril v knihe Ortodoxia, n a svojich oponentov potom reagoval knihou Heretici . Bol aj autorom detektívnych poviedok s hlavným hrdinom katolíckym kňazom otcom Brownom . Tieto poviedky vychádzali od roku 1911 až do jeho smrti.


Terry Pratchett

Context: Životopis Pratchett sa narodil v Beaconsfielde v anglickom grófstve Bucks Davidovi a Eileen Pratchettovcom. Svoje vzdelanie pripisuje High Wycombe Technical High School a Beaconsfieldskej verejnej knižnici. Prvým vydaným dielom bola krátka poviedka The Hades Business ( Hádova práca ), uverejnená v jeho školskom časopise keď mal trinásť rokov a potom, v roku 1963, zase v časopise Science Fantasy , za čo dostal 14 libier. Druhá uverejnená práca sa nazývala Night Dweller ( Nočný tvor ) a objavila sa v 156. čísle časopisu New Worlds v novembri 1965. Po odchode zo školy v roku 1965 získal prácu v miestnych novinách Bucks Free Press a neskôr pôsobil v niekoľko ďalších regionálnych novinách v juhozápadnom Anglicku vrátane Western Daily Press a Bath Chronicle . V tomto novinárskom období bol vyslaný urobiť interview s Petrom Bander van Durenom, jedným z riaditeľov malého vydavateľstva, kde práve vychádzala nová kniha. Počas rozhovoru sa zmienil, že sám napísal knihu The Carpet People . Táto nakoniec vyšla v roku 1971 a slávnostne bola predstavená v oddelení kobercov obchodného domu Heal s na Tottenham Court Road v Londýne. V roku 1980 sa Pratchett stal tlačovým hovorcom elektrárenskej spoločnosti Central Electricity Generating Board, kde v jeho pôsobnosti bolo niekoľko jadrových elektrárni. Neskôr vtipkoval o tom, že predviedol svoj zmysel pre dokonalé načasovanie, pretože zmena zamestnania nasledovala skoro po jadrovej katastrofe v Three Mile Island v Pensylvánii v USA. Prácu pre CEGB nechal v roku 1987, keď začal zarábať viac peňazí príležitostným písaním. To mu umožnilo zvýšiť tempo a v súčasnosti väčšinou napíše dve knihy ročne. Od roku 1998 je držiteľom rádu za zásluhy o Britské kráľovstvo za službu literatúre. So sebe vlastnou iróniou to komentoval vyhlásením v zmysle „mám podozrenie, že službu literatúre preukážem, keď sa zdržím ďalších pokusov nejakú napísať“. V roku 1999 mu bol udelený čestný doktorát literatúry na univerzite vo Warwicku. Jeho dcéra Rhianna Pratchettová (narodená 1976) je autorkou fantasy a novinárkou. Ako svoje záľuby Pratchett uvádza „písanie, prechádzky, počítače, život“. Je dobre známy aj zvláštnou záľubou v pokrývkach hlavy, čo vidieť na zadných stranách obálok originálnych vydaní väčšiny jeho kníh. 31. decembra 2008 mu kráľovná Alžbeta II. udelila za zásluhy v literatúre Rad britského impéria.


Charles Lyell

Context: Začiatky V roku 1827 zanechal právo natrvalo a začal sa venovať naplno svojej práci geológa. Pomáhal predovšetkým presadzovať myšlienky Jamesa Huttona a spolu s ním sa stal zakladateľom modernej geológie. Jeho najdôležitejšie práce boli v oblasti stratigrafie. Od roku 1828 cestoval po juhu Francúzska a po Taliansku a navštívil aj Ameriku, kde všade študoval tamojšie geologické pomery. Na základe výskumu a pozorovaní položil základy stratigrafie treťohôr, ktoré rozdelil na pliocén, miocén a eocén.


Five Star

Context: Členovia  Denise Pearson Doris May Pearson Lorraine Samantha Stedman Pearson Delroy Pearson


John Herschel

Context: Životopis  Description of a machine for resolving by inspection certain important forms , 1832 Narodil sa ako syn astronóma Williama Herschela. Študoval na vysokej škole Eton College a St. John s College v Cambridge. Štúdium ukončil v roku 1813. V tom čase sa spriatelil s Charlesom Babbageom a Georgeom Peacockom. V roku 1816 sa začal zaoberať astronómiou. Medzi rokmi 1821 a 1823 spolu s Jamesom Southom preskúmal dvojhviezdy, ktoré skatalogizoval jeho otec. Za túto prácu bol v roku 1826 ocenený Zlatou medailou kráľovskej astronomickej spoločnosti (ktorú vyhral znovu 1836) a medailou Francúzskeho inštitútu v roku 1825. V roku 1831 bol pasovaný za rytiera. Mal troch synov, z ktorých jeden – Alexander Stewart Herschel – bol tiež astronóm. Okrem synov mal tiež deväť dcér. Zdokonalil otcovu predstavu v tom zmysle, že slnečné škvrny sú obrovské víry v slnečnej atmosfére. Jeho pohľad podporil i objav Richarda Christophera Carringtona (1826 – 1875), ktorý na základe svojich pozorovaní pohybov slnečných škvŕn na slnečnom disku dokázal, že slnečná fotosféra nerotuje ako tuhé teleso. Začalo sa tak špekulovať o tom, že povrchové vrstvy Slnka asi budú zložené zo žeravých plynov. Prvým vysvetlením pre žiarenie hviezd bolo horenie. Túto myšlienku však vyvrátil, uvedomil si totiž, že nie je známy spôsob horenia, ktorý by na dlho pokryl žiarivý výkon hviezdy. V roku 1827 prišiel s myšlienkou brúsenia kontaktných šošoviek, aby sa dobre priliehali k očnému povrchu. Ale po prvýkrát v roku 1887 nemecký fúkač skla z Wiesbadenu F. E. Muller začal vyrábať šošovky určené k prikladaniu na oko a okrem toho boli znesiteľné. V roku 1833 odcestoval do Južnej Afriky, aby skatalogizoval hviezdy, hmloviny a iné predmety južnej oblohy. Do Kapského Mesta prišiel 15. januára 1834. Medzi jeho ďalšie pozorovania v tejto dobe bol návrat Halleyho kométy. Okrem jeho astronomickej práce mu táto plavba do vzdialeného kúta britskej ríše dala tiež možnosť uniknúť tlaku, pod ktorým bol v Londýne, kde bol jedným z najvyhľadávanejších zo všetkých britských vedcov. Ako neskôr spomínal, pobyt v Južnej Afrike bol pre neho asi najkrajším časom v jeho živote. Do Anglicka sa vrátil v roku 1838 a v roku 1847 vydal „Výsledky astronomických pozorovaní robených pri Myse dobrej nádeje“ . V tejto publikácii navrhoval názvy dodnes používaných siedmich satelitov Saturna – Mimas, Enceladus, Tethys, Dione, Rhea, Titan a Iapetus. O niekoľko rokov neskôr, v roku 1852, navrhol mená dodnes používané pre satelity Uránu – Ariel, Umbriel, Titania a Oberon. v roku 1839 pred Kráľovskou spoločnosťou použil pravdepodobne ako prvý názov "fotografia". Názov sa skladá z dvoch gréckych slov: svetlo a písanie. Bol tiež prvý, kto považoval fotografiu za formu umenia. Medzi jeho ďalšie práce patrili „Náčrty astronómie“ z roku 1849, „Všeobecný katalóg 10 300 rozmanitých a dvojitých hviezd“ (publikovaný posmrtne), „Známe prednášky o vedeckých predmetoch“ a „Všeobecný katalóg hmlovín a skupín“ . Okrem iného navrhoval, že odvodzovanie dĺžky tropického roku by bolo lepšie nasledovne: 365 a 969/4000 dní = 365,24225 dní. Toto by diktovalo 969 priestupných rokov za každých 4 000 rokov, nie 970 priestupných rokov ako tvrdí Gregoriánsky kalendár. Dalo by sa to dosiahnuť vynechaním jedného priestupného roku každých 4 000 rokov, čo by teda urobilo roky deliteľné 4000 nie-priestupnými. Toto pravidlo však ešte nebolo oficiálne prijaté. Mal štátny pohreb a pochovaný je vo Westminsterskom opátstve. Ostrov Herschela (Arktický oceán, územie Yukonu) a kráter Johna Herschela na Mesiaci boli pomenované podľa neho.


Justin Welby

Context: Život Študoval na Eton College a následne v roku 1978 získal titul bakalára v odbore dejín a práva na Trinity College v Cambridge. Jedenásť rokov pracoval v ropnom priemysle. Neskôr sa túto prácu rozhodol zanechať a nastúpiť na dráhu kňaza.


Chester Bennington

Context: Detstvo Chester Bennington sa narodil 20. marca 1976, vo Phoenixe v Arizone, zdravotnej sestre a policajtovi, ktorý sa zaoberal prípadmi pohlavného zneužívania detí. Chester mal už v detstve záujem o hudbu a skupiny Depeche Mode a Stone Temple Pilots nazval jeho prvými inšpiráciami. Chesterovi rodičia sa rozviedli, keď mal jedenásť rokov a odvtedy žil s otcom. Dôsledok rozvodu bol, že začal užívať návykové látky ako sú: marihuana, alkohol, ópium, kokaín, metamfetamín a LSD. Chester nakoniec prekonal túto závislosť, o ktorej hovoril v neskorších rozhovoroch. Počas turné s Linkin Park, začal piť, ale povedal: „Už viac nechcem byť tento človek.“ V rozhovore potvrdil, že keď mal sedem rokov, bol sexuálne zneužívaný starším mužom. Obával sa požiadať o pomoc, pretože nechcel aby si o ňom mysleli, že je homosexuál, tak to pokračovalo až do jeho trinástich rokov. Zneužívanie a situácia doma ho ovplyvnila natoľko, že mal nutkanie utiecť a zabiť sa. Utešoval sa kreslením obrázkov a písaním poézie a piesní. Neskôr sa jeho otcovi podarilo nájsť vinníka zneužívania, ale Chester sa rozhodol nechať prípad tak, pretože si uvedomil, že násilník bol obeťou sám seba. V sedemnástich rokoch sa presťahoval k svojej matke a mal zákaz odísť z domu, potom, čo objavila jeho drogovú činnosť. Pracoval v Burger King restaurant a šetril si peniaze na kokaín, predtým, než začal kariéru ako profesionálny hudobník. Chester bol na strednej škole fyzicky šikanovaný. V jednom z rozhovorov povedal: „Bol som ako handrová bábika, do ktorej si každý môže kopnúť, a to len za to, že som bol chudý a vyzeral som inak.“


Halford Mackinder

Context: Kariéra a idey Vyštudoval biológiu (1883) a históriu (1884) na Univerzite v Oxforde, už ako študent videl možné súvislosti medzi geografiou a históriou. V roku 1904 predniesol pre Kráľovskú geografickú spoločnosť známu prednášku The Geographical Pivot of History (Zemepisný základ histórie), v ktorej formuloval tzv. teóriu Heartlandu . Názov Heartland vznikol zložením anglického heart - srdce a land - zem. Táto udalosť sa považuje za počiatok anglickej geopolitiky, hoci autor sám taký pojem nepoužíval. Predpokladal však, že zemepisné skutočnosti sú zásadne určujúce pre medzinárodnú politiku. Za podstatu historického vývoja považoval schopnosť svetových mocností ovládnuť geostrategické územia sveta. Tieto predstavy sú výrazne deterministické. Počas celých dejín to mali byť tie mocnosti, ktoré ovládali moreplavbu. V 19. storočí však došlo k zásadnej zmene v možnostiach prepravy a tým aj ku zmene vojenských možností. S rozšírením železnice sa rozšírili vojenské možnosti pevninských štátov na úkor tých štátov, ktoré ovládali more. Európu, Áziu a Afriku považoval za jeden „svetový ostrov“ za ktorého zásadnú čásť, akési jadro, považoval územie, ktoré veľmi približne zodpovedá súčasnému Rusku. Hranice Heartlandu vo svojich prácach postupne neustále upravoval, ale vždy ostal lokalizovaný na severe Eurázie. Rola ostrovných pásov okolo Heartlandu bola uňho zanedbateľná. Svoju predstavu o význame jednotlivých častí sveta vyjadril takto: Vo svojej najdôležitejšej práci Demokratické ideály a skutočnosť: štúdia politiky rekonštrukcie tvrdí, že " Kto ovláda Východnú Európu, ovláda Heartland." " Kto ovláda Heartland, ovláda Svetový ostrov." " Kto ovláda Svetový ostrov, ovláda svet." Preto po prvej svetovej vojne dokladal nutnosť udržať východnú Európu rozdelenú a oddelenú od Heartlandu, tj. od Ruska. Na Parížskej mierovej konferencii oponoval wilsonovskému demokratickému idealizmu na základe zemepisného determinizmu, budúcej geopolitiky. Bol tiež politikom za Unionistickú stranu, spolupracujúcu s Konzervatívnou stranou, za ktorú bol poslancom v dolnej snemovni parlamentu medzi rokmi 1910-1922.


Cambridge Observatory

Context: Významní pozorovatelia  John Couch Adams Hugh Ernest Butler Arthur Eddington Hugh Newall Robert Woodhouse


Spencer Chamberlain

Context: Mladosť Spencer Chamberlain sa narodil v Chapel Hill v Severnej Karolíne a vyrastal v Greensboro so svojou matkou a starším bratom Philom. Keď bol dieťa, jeho rodina nemala dostatok peňazí na platenie školného v Greensboro Day School. Chambellain tiež bojoval s drogovou a alkoholovou závislosťou. Pre Alternative Press povedal, „viete, čo majú niektorí ľudia ako dobrú rodinu alebo priateľku, ktorá je tu pre vás a nikdy nezlyhá? To boli pre mňa drogy. To bola moja slabosť“. Mal veľké problémy s vážnou závislosťou na kokaíne. Skoro potom nastúpil na strednú školu Page High School. Po jej ukončení sa presťahoval na Floridu. Pokračoval so závislosťou, až kým ho jeho nevlastný brat pastor zasvätil do kresťanstva.


Bill Clinton

Context: Introduction  William (Bill) Jefferson Clinton , rodným menom William Jefferson Blythe III ( 19. august 1946, Hope, Arkansas, USA) je americký politik. V dvoch volebných obdobiach od roku 1993 do 2001 bol 42. prezident Spojených štátov. Predtým bol guvernérom Arkansasu. Do úradu prezidenta zasadol vo veku 46 rokov ako tretí najmladší prezident v dejinách USA. Bolo obdobie konca Studenej vojny a Clinton bol prvý prezident z generácie baby boomers. Bol označovaný ako nový demokrat (). Značná časť jeho politiky je označovaná ako stredná tretia cesta filozofie vládnutia. Predtým ako sa stal prezidentom bol dvakrát guvernérom Arkansasu (v rokoch 1979 – 1981 a 1983 – 1992). V rokoch 1977 až 1979 bol generálnym prokurátorom štátu Arkansas. Vyrastal v Arkansase. Počas štúdia patril medzi študentských lídrov a venoval sa hre na saxofón. Študoval na Georgetown University (B.S.), University College Oxford a Yalovej univerzite (J.D.). Na Yalovej univerzite spoznal svoju budúcu manželku Hillary Rodhamovú Clintonovú. Ako guvernér prebudoval štátny vzdelávací systém a slúžil ako predseda organizácie National Governors Association. V roku 1992 porazil v prezidentských voľbách G. H. W. Busha. Vládol v najdlhšom období mierovej ekonomickej expanzie USA. Podpísal Severoamerickú dohodu o voľnom obchode. Po tom ako v roku 1993 neprešla reforma zdravotníctva stratili demokrati kontrolu v Kongrese (prvýkrát po 40 rokoch). Po dvoch rokoch sa stal druhým demokratom (po Rooseveltovi), ktorý bol zvolený dvakrát za prezidenta USA. Presadil reformu sociálnej starostlivosti a program detského zdravotného postenia (SCHIP). V roku 1998 bol obvinený za krivé svedectvo pred porotou a marenie spravodlivosti v prípade sexuálneho škandálu. Bol prepustený zo Senátu. Počas jeho posledných troch rokoch vládnutia, od 1998 do 2000, oznámil Congressional Budget Office prebytok v štátnom rozpočte. Úrad prezidenta USA opustil s vysokou verejnou mienkou, najvyššou od druhej svetovej vojny. Odvtedy prednášal a venoval sa charite. Založil William J. Clinton Foundation, ktorá sa venuje globálnym problémom ako AIDS a globálne otepľovanie. V roku 2004 vydal autobiografiu s názvom My Life . Ostal aktívny v demokratickým prezidentských kampaniach, napr. pre svoju ženu Hillary a Baracka Obamu v 2008 a 2012. Po odchode z úradu prezidenta si udržal popularitu.


Edgar Douglas Adrian

Context: Životopis Študoval na Westminster School v Londýne. V roku 1908 nastúpil na Trinity College Cambridgeskej univerzity, kde sa venoval fyziológii a kde neskôr pôsobil ako profesor (od roku 1937) a rektor (od roku 1951). V roku 1915 získal titul doktora medicíny. Študoval prenos signálov z vonkajšieho prostredia cez nervové dráhy do centrálnej nervovej sústavy a následné reakcie efektorových orgánov. V roku 1932 mu bola spolu so Sirom Ch. S. Sherringtonom za práce v oblasti funkcie neurónu udelená Nobelova cena za fyziológiu alebo medicínu. V rokoch 1950 - 1955 pôsobil ako prezident Kráľovskej spoločnosti, v rokoch 1960 - 1962 bol prezidentom Royal Society of Medicine. Okrem ďalších ocenení a významných funkcií mu bol v roku 1955 udelený titul Barón z Cambridge.


Charles Scott Sherrington

Context: Introduction Sir Charles Scott Sherrington ( 27. november 1857, Londýn, Spojené kráľovstvo - † 4. marec 1952, Eastbourne) bol britský lekár, neurofyziológ, prvý človek, ktorý vysvetlil funkciu nervovej sústavy, význam synapsie a reflexného oblúku. V roku 1932 mu bola udelená Nobelova cena (s E. D. Adrianom) za práce v oblasti funkcie neurónu.


Charlie Watts

Context: Životopis Narodil sa do rodiny vodiča nákladiaku. Ako chlapec bol skromný, sústredený a pracovitý, mierne hýčkaný svojimi rodičmi. Keď mal jedenásť počul v rádiu skladbu Walkin Shoes Gerryho Mulligana, v ktorej bubnoval Chick Hamilton. To v ňom prebudilo bubeníka, a tak začal hrať na hrnce a panvice. Svoj prvý nástroj - bendžo - si v štrnástich kúpil sám. Rozobral ho, z tela bendža si urobil bubienok a k nemu si z Merkuru postavil stojan. V roku 1955 mu rodičia kúpili prvé bicie. Stále ho zaujímal jazz, takže začal cvičiť podľa jazzových platní, ktoré zbieral. Po tom čo dokončil strednú školu šiel študovať umeleckú školu, ktorú dokončil v roku 1960. Po škole potom pracoval ako grafik v reklamnej agentúre. Počas práce už ale hral s miestnymi skupinami v kaviarňach a menších kluboch. V roku 1961 prvýkrát stretol Alexisa Körnera, ktorý mu ponúkol post bubeníka vo svojej kapele Blues Incorporated. Chvíľku potom pracoval ako grafik v Dánsku, ale po tom čo prijal Körnerovu ponuku, sa vrátil späť do Londýna. O rok neskôr sa stretol s Brianom Jonesom, Ianom "Stu" Stewartom, Mick Jaggerom a Keithom Richardsom, ktorí chceli spoločne hrať rhythm and blues a príležitostne vystupovali v rôznych londýnskych kluboch. Dostal ponuku hrať s mladou začínajúcou kapelou Rolling Stones . Nechal sa presviedčať skoro celý rok, nakoniec im prikývol až v januári 1963. Keith Richards k tomu vo svojej biografii dokonca píše:"hladovali sme, len aby sme ho zaplatili! Doslova. Obmedzovali sme si prídely, strašne sme ho chceli. "


Cyril Norman Hinshelwood

Context: Život a dielo Narodil sa v Londýne, jeho rodičia boli Norman Macmillan Hinshelwood, autorizovaný účtovník, a Ethel Frances, rodená Smith. Prvé vzdelanie dostal v Kanade, odkiaľ sa vrátil po smrti svojho otca do malého bytu v Chelsea, kde prežil zvyšok svojho života. Študoval potom na Westminster City School a Balliol College, Oxfordská univerzita. Počas prvej svetovej vojny bol chemikom v továrni na výbušniny. Od roku 1921 do roku 1937 bol domácim učiteľom na Trinity College a profesorom chémie v Oxforde od roku 1937. Bol členom niekoľkých Advisory Councils pri britskej vláde vo vedeckých otázkach. V roku 1929 bol zvolený za člena Kráľovskej spoločnosti náuk, ktorej prezidentom bol od roku 1955 do roku 1960. V roku 1948 bol povýšený na rytiera a v roku 1960 bol vyznamenaný Radom za zásluhy. Svoje prvé štúdie molekulárnej kinetiky publikoval v práci Thermodynamics for Students of Chemistry (Termodynamika pre študentov chémie) a Kinetics of Chemical Change (Kinetika chemických zmien) v roku 1926. S Haroldom Warrisom Thompsonom študoval explozívne reakcie medzi vodíkom a kyslíkom a opísal fenomén reťazovej reakcie. Jeho nasledujúce práce na syntetických zmenách v bakteriálnej bunke mala ohromný význam pre neskoršie výskumné práce o antibiotikách a terapeutických látkach a jeho kniha The Chemical Kinetics of the Bacteriall Cell (Chemická kinetika bakteriálnej bunky) bola uverejnená v roku 1946, nasledovaná prácou Growth, Function a Regulation in Bacterial Cell (Rast, funkcia a regulácia v bunkách baktérií) z roku 1966. V roku 1951 publikoval The Structure of Physical Chemistry (Štruktúra fyzikálnej chémie). Táto práca bola znovu vytlačená v Oxford Classic Texts v sekcii Physical Sciences v roku 2005. V roku 1956 dostal Nobelovu cenu za chémiu spoločne s Nikolajom Semjonovom (ZSSR) za svoje výskumy mechanizmu chemických reakcií. Bol prezidentom Chemical Society , Royal Society , Classical Association a Faraday Society , získal mnoho ocenení a čestných titulov. Nikdy sa neoženil. Hovoril plynule siedmimi klasickými a modernými jazykmi a jeho hlavné záľuby boli maľovanie, zbieranie čínskeho porcelánu a zahraničná literatúra.


Paul Nurse

Context: Osobný život V roku 1971 sa oženil s Anne Teresa Talbott, majú dve dcéry.. Sarah, ktorá pracuje v televízii ITV , a Emily, fyzičku pracujúcu v University College London a CERNe. Sám sa označuje za skeptického agnostika.


Peter Greenaway

Context: Biografia Vyštudoval maliarstvo na Walthamsrow School of Arts, ako mladý študent už mal samostatnú výstavu v Lord´s Gallery v Londýne. V rokoch 1965-1976 pracoval ako strihač dokumentárnych filmov britskej Ústrednej informačnej služby , sám ale nakrúcal krátke dokumentárne filmy a venoval sa aj písaniu scenárov a maľovaniu. V jeho hraných filmoch dominuje opulentná a rafinovaná vizuálna zložka, interiéry, kulisy i kostýmy sú dômyselne štylizované, často s odkazmi na staršie umelecké diela (napr. na obrazy nizozemských maliarov 17. storočia). Jeho zaujatie svetom umenia zo 17. storočia sa odráža aj na námetoch a scenároch viacerých jeho filmov (napr. Umelcova zmluva , Dieťa z Mâconu , Rembrandtova Nočná hliadka , Golzius and the Pelican Company ). Jeho filmy majú často zašifrované odkazy na filozofické diela alebo obsahujú rôzne morálne posolstvá (napr. o hraniciach slobody ľudského jedinca alebo umeleckej tvorby). Od roku 1985 točil filmy s kameramanom Sachom Viernym, ktorý bol v 70-tych rokoch dvorným kameramanom režiséra Alaina Resnaisa. Hudbu k mnohým jeho filmom zložil skladateľ Michael Nyman. Spolupracoval tiež s niektorými módnymi návrhármi (napr. vo filme Kuchár, zlodej, jeho žena a jej milenec kostýmy navrhol módny návrhár Jean-Paul Gaultier).


Frederic Leighton

Context: Introduction  Lord Frederic Leighton ( 3. december 1830, Scarborough, Spojené kráľovstvo – † 25. január 1896, Londýn) bol anglický maliar a sochár viktoriánskeho neoklasicizmu. Technika a štýl jeho tvorby boli ovplyvnené antickou mytológiou. Jeho obrazy sa stali vyhľadávanými a boli často reprodukované, keď si jeho prvý obraz zakúpila kráľovná Viktória. Leighton bol neskôr zvolený za prezidenta Royal Academy v Londýne.


Jon Jerde

Context: Život a dielo Študoval výtvarné umenie a inžinierstvo na Univerzite v Kalifornii (University of California, Los Angeles) v rokoch 1957-1958. Svoje štúdium dokončil na Univerzite v Južnej Kalifornii v Los Angeles (University of Southern California, Los Angeles) v roku 1964. V prvých rokoch po štúdiu pracoval v Charles Kober Associates na viacerých menších projektoch, vrátane nákupného centra Plaza Pasadena. Neskôr bol staviteľom a developerom E. Hahnom poverený navrhnúť nákupné centrum Horton Plaza, naproti parku Horton Plaza v centre San Diega. Tento projekt zrevitalizoval centrum mesta, pretože nahradil niekoľko blokov starších budov novým konceptom mestskej štvrti. Dizajn budovy bol radikálnym odklonom od tradičnej mestskej architektúry. Je to 5-poschodový otvorený objekt s hlavnou pasážou orientovanou do ulice. Časom sa pripojil na Nordstrom, Macy´s a Sam Goody, hudobný obchod a na Westin Hotel a Balboa Theatre. Toto bolo absolútne zmiešané využitie mestského centra. Čo sa týka architektúry objektu, využil všetky možnosti výrazových prvkov od rytmu v priestore, na fasáde, rámp, parapiet až po temné kolonády. Tento návrh sa vymykal všetkým tradičným návrhom nákupných centier, ako je znižovanie úrovne okolitých poschodí a ochrana tovaru. Jeho roztrieštené priestory vyzerajú a pôsobia ako postmodernistický návrh a jeho žiarivé farby boli kontrastom k všadeprítomnej šedej architektúre tohoto obdobia. Projekt bol dokončený v roku 1985. Napriek unikátnemu a netradičnému prístupu tento radikálny dizajn Horton Plaza prilákal 25 miliónov návštevníkov v prvom roku. A od roku 2004 prináša najväčšie tržby na jednotku plochy. Projekt stál cez 2,4 miliardy dolárov a spoločnosť Westfield, ktorá toto centrum vlastní, sa ho neustále snaží budovať a rozširovať. The Jerde Partnership Medzitým Jerde v roku 1977 založil a vybudoval vlastnú firmu s názvom The Jerde Partnership. Priniesol novú filozofiu nazývanú „placemaking“, ktorá vytvára spoločný priestor so zvýšeným zážitkom. Či navrhovanie vo veľkom meradle alebo sústredenia sa na malé meradlo, nie objekt, ale zážitok má byť výsledkom. Taktiež verí, že globalizáciou sme spôsobili, že všetky mestá sa začínajú na seba podobať a preto navrhuje tak, aby jeho projekt rozprával jazykom danej kultúry. The Jerde Partnership sa stala spoločnosťou s pobočkami po celom svete, v Los Angeles, Hongkongu, Šanghaji, Soule, Amsterdame a Dubaji. Firma je vyhľadávaná pre svoju schopnosť tvoriť miesta a nezabudnuteľné zážitky miliónom návštevníkom prostredníctvom inovatívneho prístupu a dizajnu. Ročne navštívi budovy, ktoré navrhli The Jerde Partnership viac ako miliarda ľudí z celého sveta. Významnou stavbou je aj olympijský štadión v Los Angeles, ktorý bol postavený v roku 1984 pre olympijské hry a ktorý je ako jediný profitujúci olympijský štadión dodnes. Na základe týchto úspešných stavieb sa firma rozhodla vyvíjať sa smerom navrhovania zábavných a obchodných centier. Sem patria obnova a rozvoj Fashion Island v Newport Beach v Kalifornii v roku 1989; veľmi drahý projekt 680 miliárd dolárov Mall of America v Bloomington v Minnesote v roku 1992; Universal City Walk v Los Angeles; pirátska show a fasáda treasure Island Casino v Las Vegas z roku 1993; Las Vegas Fremont Street Experience z roku 1995 a Bellagio z roku 1998. Firma sa zviditeľnila a nabrala význam medzinárodného rozsahu po prezentácii kľúčového projektu regenerácie miest v zahraničí, vrátane Beursplein v Rotterdame v Holandsku a Canal City Hakata vo Fukuoke v Japonsku, v roku 1996. Ďalšie významné projekty boli v Číne, Japonsku a Európe. Jerde naďalej rozvíja svoje koncepcie na trvalo udržateľný rozvoj mestských časti, ako napríklad Namba Park v Osake v Japonsku. Na Jerdeho projektoch sú cenené a dôležité tri veci: v prvom rade venovanie pozornosti užívateľovi a jedinečné skúsenosti firmy, trvalý pocit zábavy v hotovom prostredí a vysokú návratnosť ako ekonomicky tak aj spoločensky. V prvých 20 dňoch fungovania hotel Las Vegas/kasíno Bellagio, ktorý Jerde navrhol pre Steve Wynna dosiahlo pozoruhodnú ročnú tržbu 19 000 USD za štvorcový meter, ohromujúci výkon na štandard v Las Vegas, obzvlášť v časoch, keď tržby z peňažných hier ďaleko presahovali funkciu nepeňažných hier. V architektonickej a developérskej spoločnosti Jerde dosiahol množstvo ocenení za jeho projekty a výsledky za posledné tri dekády. Jerde Partnership pokračuje v navrhovaní po celom svete ako multi-národné dizajnérske štúdio, v súčasnosti pracuje na projektoch v Číne, Kórey, Tichomorskej Ázii, Východnej Európe, Spojených Arabských Emirátoch a v Los Angeles. Jon Jerde, FAIA pôsobí ako predseda firmy a Rick Poulos, AIA je výkonný viceprezident a zodpovedný spoločník. Návrhy sú kontrolované Jonom Jerde a vedené tromi firemnými riaditeľmi dizajnu: John Simones (partner), David Rogers, AIA (partner) a Tammy McKerrow (partner).


Edmund Thomas Clint

Context: Životopis Meno dostal po hollywoodskom hercovi Clintovi Eastwoodovi. Vo svojej tvorbe sa najradšej sústredil na hinduistické slávnosti a iné festivaly, ktoré sa konali v jeho rodnom meste. Ako päťročný obsadil druhé miesto na maliarskej súťaži určenej umelcom do 18 rokov. Clintove obrazy boli natoľko kvalitné, že niekoľko expertov sa vyjadrilo, že mnohým maliarom trvá roky analytického štúdia a praxe, kým sa dostanú na takú úroveň. Jeho diela boli vystavované medzi rokmi 1995 - 2007 v hlavnom meste federálneho štátu Kérala, odkiaľ pochádzal. Zomrel vo veku šesť rokov a jedenásť mesiacov z dôvodu zlyhania obličiek. V roku 2017 vznikol o jeho živote film.


Roger Fenton

Context: Životopis Narodil sa vo Veľkom Manchesteri. Jeho starý otec bol zámožný majiteľ továrne na bavlnu, jeho otec bol bankár a člen parlamentu. Bol štvrtý zo siedmich detí v otcovom prvom manželstve, s druhou manželkou mal jeho otec desať detí. V roku 1838 odišiel na University College v Londýne, ktorú dokončil v roku 1840 a získal titul Bachelor of Arts , vyštudoval angličtinu, matematiku, literatúru a logiku. Roku 1841 začal študovať právo na University College. Študoval zrejme sporadicky, lebo sa mu nepodarilo kvalifikovať ako poradca až do roku 1847. Zaujímal sa o štúdium maliarstva. V roku 1843 sa v Yorkshire oženil, vzal si Grace Elizabeth Maynardovú, pravdepodobne po svojom vôbec prvom pobyte v Paríži (jeho pas bol vydaný v r. 1842), kde mohol krátko študovať maliarstvo v ateliéri Paula Delaroche. Keď sa registroval ako kopista v Louvri r. 1844, tvrdil, že jeho učiteľom bol historický a portrétný maliar Michel Martin Drolling, ktorý učil na École des Beaux-Arts , ale Fentonove meno sa v záznamoch tejto školy neobjavuje. Do roku 1847 sa vrátil späť do Londýna, kde pokračoval v štúdiu maliarstva, teraz pod vedením historického maliara Charlesa Lucyho, ktorý sa stal jeho priateľom a s ktorým od roku 1850 pôsobil na North London School of Drawing and Modelling . V rokoch 1849, 1850 a 1851 vystavoval obrazy na ročnej výstave Kráľovskej akadémie. Navštívil Veľkú výstavu v Hyde Parku v Londýne r. 1851 a bol ohromený fotografiou, ktorú tam uvidel vo výstavnej skrini. Potom navštívil Paríž, aby sa naučil kalotypický proces na voskovanom papieri, s najväčšou pravdepodobnosťou od Gustava Le Graya, jeho vynálezcu. Do 1852 mal fotografickú výstavu v Anglicku, a cestoval do Kyjeva, Moskvy a Petrohradu, aby tam urobil kalotypie. Fotografoval architektúru krížom krážom po celej Británii. Zverejnil tiež výzvu na vytvorenie fotografickej spoločnosti. S postupujúcim rozvojom techniky v polovici 19. storočia dostali fotografi možnosť využívať skracujúcu sa dobu expozície, oslobodiť sa a vytvoriť nový štýl portrétnej fotografie. Fotografi sa premiestnili zo svojich ateliérov do exteriérov, na bojiská, cez oceány a do vzdialených púští. Fotografický pojazdný voz vybavený tmavou komorou Photographic Van Rogera Fentona spolu s Daguerreotypickým Saloonem Williama Shewa a vagónom What-is-it? Mathewa Bradyho nastavili štandardy portrétnej fotografie druhej polovice 19. storočia. Dokumentovanie Krymskej vojny V roku 1855 odišiel na žiadosť vydavateľa Thomasa Agnewa s asistentom Marcusom Sparlingom, jediným služobníkom a fotografickým laboratóriom v pojazdnom voze do rusko-tureckej Krymskej vojny. Tam mal fotografovať anglické oddiely pomáhajúce Turkom, aby správy a publikácie o tejto vojne boli výrečnejšie. Fotografie mali ovplyvniť pozitívnu mienku verejnosti o britskej účasti vo vojne. To bola úloha, ktorá dosiaľ patrila maliarom bitiek. Navzdory vysokým teplotám, niekoľkým zlomeným rebrám a cholere, sa mu podarilo urobiť viac ako 350 použiteľných veľkoformátových negatívov. V roku 1855 prevzali po Rogerovi Fentonovi reportáž z Krymskej vojny James Robertson a Felice Beato. Výstava 312 tlačí sa čoskoro uskutočnila v Pall Mall v Londýne. Predaj snímok však nebol taký úspešný ako sa očakávalo, možno preto, že vojna už skončila. Podľa Susan Sontagovej bol Fenton do Krymskej vojny vyslaný ako prvý oficiálny vojnový fotograf na naliehanie princa Alberta. Hotové fotografie mali byť použité k zmierneniu obecnej averzie britského národa k nepopulárnej vojne a ku zmareniu protivojnového spravodajstva The Times . Fotografie boli prevedené do dreveného štočku a zverejnené v menej kritickom Illustrated London News a zverejnené v knižnej podobe a zobrazené v galérii. Fenton sa bránil vytváraniu obrázkov mŕtvych, zranených alebo zmrzačených vojakov. Vzhľadom k veľkosti a charakteru svojho ťažkopádneho fotografického vybavenia bol Fenton obmedzený vo výbere motívov. Pretože v tej dobe neexistoval príliš citlivý materiál na svetlo, mohol Fenton snímať iba nepohyblivé objekty, väčšinou pózy. Expozičná doba bola 3-20 sekúnd. Fotografuje však tiež krajinu, včítane oblastí blízko Light Brigade popísanej v známej Tennysonovej snímke "Útok na Light Brigade" (The Charge of the Light Brigade) bol príznačne nazvaný tzv. Údolím smrti (The Valley of Death). Fenton pomenoval svoje fotografie podobne: Údolie tieňa smrti (The Valley of the Shadow of Death). V tomto údolí boli urobené dva obrázky. Jeden, s niekoľkými delovými guľami na ceste, druhý iba s prázdnou cestou. Názory na to, ktorá snímka bola urobená ako prvá, sa líšia. Režisér Errol Morris napísal rad štúdií o dôkazoch. Dospel k záveru, že fotografia bez delových gulí bola urobená ako prvá, ale zostáva neisté, kto presunul gule na cestu v druhom obrázku? Boli zámerne umiestnené na cestu Fentonem k posilneniu image, alebo gule z priekopy vybrali vojaci, aby ich mohli znova použiť? Niekoľko Fentonových obrázkov, včítane dvoch verzií Údolia tieňa smrti, boli zverejnené v The Ultimate Spectacle: A Visual History of the Crimean War od Ulricha Kellera (ISBN 90-5700-569-7) (2001). Aranžované štúdiové snímky Od roku 1854 na poverenie kráľovnej Viktórie portrétoval kráľovskú rodinu a ich sídla. Navyše sa stal oficiálnym fotografom Britského múzea. V roku 1858 Fenton fotografoval žánrové štúdiové snímky založené na romantických imaginatívnych myšlienkach muslimského života, ako Sediaca Odaliska s pomocou svojich priateľov a modelov, ktoré vo svojich úlohách nepôsobili vždy presvedčivo. Ukončenie kariéry V roku 1862 sa vzdal fotografovania a nechal svoj archív vydražiť v aukcii. Je považovaný za prvého vojnového fotografa za prácu počas Krymskej vojny, pri ktorej použil mobilné štúdio nazvané "photographic van". Ako uznanie významu boli Fentonove fotografie z Krymskej vojny zaradené do kolekcie 100 fotografií, ktoré zmenili svet . Obrázok:Valley of the Shadow of Death.jpg| Údolie tieňa smrti s prázdnou cestou, 1855. Obrázok:Fenton cannonballs crimea.jpg| Údolie tieňa smrti s cestou plnou delostreleckých gulí, 1855. Obrázok:FentonSeated1.jpg| Sediaca Odaliska. Obrázok:Roger Fenton.jpg| Autoportrét Fentona ako Zuáva. Obrázok:Cavalry camp near Balaklava 1855.3a34625r.jpg| Tábor kavalérie neďaleko Balaklavy.


Daniel Sherrin

Context: Životopis Narodil sa v roku 1868 v britskom meste Brentwood a zomrel roku 1940 v Londýne. Maliar a grafik, ktorý študoval maľbu u svojho otca Johna Sherrina. Tvoriť začal, kým pôsobil v anglickom meste Whitstable. Profiloval sa na krajinársku maľbu a námorné motívy. Medzi významný míľnik jeho kariéry patrí obraz Sandringhamského paláca (Sandringham Palace), ktorý namaľoval z poverenia kráľa Juraja V. (1911 – 1936). Tento obraz dodnes visí v Buckinghamskom paláci. Počas prvej svetovej vojny pomáhal navrhovať náborové plagáty, ktoré dodnes možno vidieť v Imperiálnom vojenskom múzeu (Imperial War Museum). Jeden z jeho náborových plagátov bol natoľko úspešný, že pomohol naverbovať viac ako 1000 mužov do britskej armády, za čo Danielovi Sherrinovi osobne gratuloval generál Lord Kitchener.


Dan Flavin

Context: Životopis Narodil sa roku 1933 vo štvrti Jamaica v newyorskom obvode Queens. Najprv študoval dejiny umenia na The New School, ale neskôr prešiel na Columbia University. Predtým, ako začal vystavovať, pracoval v poštovom oddelení Guggenheimovho múzea a neskôr ako strážca a obsluha výťahu v Múzeu moderného umenia. Venoval sa prevažne práci s rôzne farebnými žiarovkami a neskôr žiarivkami. Svoju prvú výstavu mal v roku 1961 a svoje prvé fluorescenčné dielo vystavoval roku 1964. Tvoril prevažne umenie z verejne dostupných priemyselných materiálov. Zomrel vo veku 63 rokov na komplikácie spojené s cukrovkou v obci Riverheade v štáte New York.


Jean Nouvel

Context: Štúdium Pôvodne chcel byť maliarom, no v roku 1964 sa zapísal na École des Beaux–Arts v Bordeaux. V roku 1966 bol prijatý na École nationale supérieure des beaux-arts v Paríži. Tu bol jeho učiteľom aj architekt Claude Parent. Pod vplyvom architekta Paula Virilia získal diplom architekta DPLG v roku 1971.


Edward Steichen

Context: Životopis obrázok:ThePondMoonlight.jpg|thumb| The Pond-Moonlight , gumotlač, 1904; fotografia bola v roku 2006 v aukcii Sotheby s predaná za 2.928.000 dolárov Narodil s v Bivange v Luxembursku. V roku 1881 jeho rodina Luxembursko opustila a usadili sa v Hancocku v Michigane, neskôr v Milwaukee vo Wisconsine. Tu sa v roku 1895 začal zaoberať fotografiou. O štyri roky neskôr po prvýkrát vystavoval na fotografickom salóne vo Philadelphii. Študoval výtvarné umenie v Milwaukee, Londýne a v Paríži, kde sa stýkal s umeleckou avantgardou. Rovnako ako fotografia ho však lákalo aj maliarstvo. Pre fotografiu sa definitívne rozhodol až po 1. svetovej vojne. Medzi tým sa zoznámil s americkým fotografom Alfredom Stieglitzom a spolupracoval s ním. V roku 1905 zorganizoval s A. Stieglitzom vytvorenie Galérie 291 v New Yorku, kde pripravoval súbory moderného európskeho umenia. Obaja významne ovplyvnili pohľad na moderné umenie v Spojených štátoch. V prvom období tvorby sa venoval širokej palete motívov v duchu secesnej a symbolistické poetiky od krajín po portréty a výjavy zo spoločnosti. Po roku 1919 zdokonaľoval techniku čistej fotografie, v tvorbe sa prejavili vplyvy glamouru, novej vecnosti a konštruktivizmu. V rokoch 1917 – 1919 stál v čele fotografického prieskumu americkej armády vo Francúzsku, v rovnakej funkcii pracoval aj v námorníctve v Pacifiku. V období medzi svetovými vojnami pracoval najmä pre časopisy Vogue a Vanity Fair, venoval sa móde a portrétom slávnych osobností (Greta Garbo, Winston Churchill, Charlie Chaplin). V rokoch 1923– 1938 mal v New Yorku štúdio pre reklamnú a ilustračnú fotografiu. V rokoch 1947 až 1962 bol kurátorom fotografického oddelenia Múzea moderného umenia v New Yorku. V priebehu štrnástich rokov tu usporiadal 65 výstav. Najväčšia z nich bola usporiadaná v roku 1955 s názvom The Family of Man. Bola predstavená v 40 krajinách a ako uvádzajú oficiálne stránky múzea v Clervaux (Luxembursko) ju navštívilo viac než 9 miliónov osôb. Jeho posledná výstava mu priniesla slávu a ocenenie Presidential medal of freedom, ktoré mu odovzdal 6. decembra 1963 americký prezident Lyndon Johnson. Jeho fotografia The Pond-Moonlight (1904), bola predaná za 2.928.000.-USD vo februári 2006 v aukcii Sotheby s New York. Fotografia patrí k raným piktorialistickým dielam. Ide o jednu z prvých skutočne farebných fotografií vytvorených ušľachtilou gumotlačou. Na svete existujú iba tri známe kópie tejto fotografie. V zozname najdrahších fotografií obsadilo toto dielo druhé miesto (2009).


Chester Bennington

Context: Smrť Chester Bennington sa rozhodol ukončiť svoj život obesením 20. júla 2017 v súkromnej rezidencii Palos Verdes Estates v Los Angeles. Mal 41 rokov. V poslednom období mal veľké problémy s depresiami a nedokázal sa zmieriť so smrťou svojho blízkeho priateľa Chrisa Cornella.


Michael Crichton

Context: Život Michael Crichton sa narodil v roku 1942 v Chicagu. Študoval medicínu na Harvarde a vo voľnom čase sa venoval písaniu, podľa jeho slov …aby som si mohol zaplatiť školné . Do skončenia štúdia mal na svojom konte tri romány a tri filmové scenáre. V roku 1969 mu vydali knihu The Andromeda Strain (v roku 1971 vyšla v slovenčine s názvom Smrť Andromeda ) o vedcoch, ktorí sa snažia izolovať vírus, zavlečený na Zem. Knihy sa predalo tri milióny výtlačkov a bol podľa nej nakrútený úspešný film. To rozhodlo o ďalšom pôsobení Michaela Crichtona.


Dick Cheney

Context: Introduction  Dick Cheney , vlastným menom Richard Bruce Cheney ( 30. január 1941, Lincoln, Nebraska, USA) je americký politik a obchodník. Bol 46. viceprezidentom USA v administratíve Georga W. Busha.


George Gordon Byron

Context: Detstvo a vzdelanie Narodil sa v rozvrátenej aristokratickej rodine, ktorá bola spriaznená s rodom Stuartovcov, ako syn Johna Byrona a Catherine Gordonovej. Vyrastal v škótskom prístave Aberdeen, kam sa jeho matka presťahovala krátko po jeho narodení. Rodičia nežili spolu a jeho otec zomrel, keď mal len tri roky, pričom ich zanechal úplne bez prostriedkov. Hysterická matka ho zahŕňala striedavo prejavmi prehnanej lásky a divokej zúrivosti, a tak vďaka tomu z neho pomaly začal vyrastať samotár. Nakoľko bol od narodenia postihnutý a kríval, jeho veľkou vášňou sa stali knihy. Miloval cestopisy a historické knihy. Jeho pestúnka ho oboznámila so všetkými tradičnými škótskymi rozprávkami a legendami. Ako desaťročný zdedil po bezdetnom strýkovi veľký majetok a titul lorda. Odišiel na svoje panstvo Newstead v Nottinghame a odtiaľ odišiel do školy v Harrow, kde vynikal nad svojimi rovesníkmi športovými výsledkami i duševne. Tam našiel svoju prvú lásku – Mary Chaworthovú, ktorá však jeho city neopätovala. Neskôr odišiel na univerzitu v Cambridge študovať politické právo, a tu našiel i priateľov na celý život, akými boli John Cam Hobhouse, C. B. Davies a C. S. Matthews.


Adam Smith

Context: Problém Adama Smitha Vznikla polemika o tom, či Smithove postoje nie sú rozporné. Na jednej strane dával dôraz na náklonnosť a pochopenie v medziľudských vzťahoch vo svojej Teórii morálnych pohnútok , na druhej strane pripisoval kľúčovú úlohu sebeckým vlastným záujmom jednotlivca v Bohatstve národov . Ekonóm Joseph Schumpeter túto situáciu označil nemeckým „das Adam Smith Problem“ . Teória morálnych pohnútok obhajuje široký súlad ľudských zámerov a konania pod ochranou Prozreteľnosti. Hoci „neviditeľná ruka“ vedie konfliktné vlastné záujmy jedincov k spoločnej harmónii, Bohatstvo národov na mnohých miestach poukazuje na rozpory medzi sebeckými pohnútkami ľudí. Napriek tomu by nebolo správne vyčítať Smithovej Teórii morálnych pohnútok , že popiera základnú sebeckosť pohnútok ľudí, lebo sám Smith uvádza: : „Tak sebazáchova a rozmnožovanie druhov sú dva veľké ciele, ktoré Príroda ponúkla pri utváraní všetkých zvierat. Ľudia sú obdarení túžbou po týchto cieľoch a averziou k ich opaku; láskou k životu a bázňou z rozkladu; túžbou po pokračovaní a trvalosti druhov a averziou k myšlienkam o úplnom vyhynutí. No hoci sme týmto spôsobom obdarení veľmi silnou túžbou po týchto cieľoch, nebolo pomalým a neistým rozhodnutiam nášho rozumu zverené odhaliť správne prostriedky, ako ich dosiahnuť. K väčšine týchto pôvodných a okamžitých inštinktov nás nasmerovala Príroda. Hlad, smäd, vášeň, ktorá spája obe pohlavia, láska k pôžitku a bázeň z bolesti nás nabádajú k použitiu týchto prostriedkov pre ne samotné a bez akéhokoľvek zvažovania ich snahy o dobročinné ciele, ktoré veľký Správca prírody zamýšľal vytvoriť s ich pomocou.“


Derek Harold Richard Barton

Context: Introduction  Derek Harold Richard Barton ( 8. september 1918, Gravesend, Spojené kráľovstvo – † 16. marec 1998, College Station, Texas, USA) bol britský chemik. Objavil štruktúru početných terpénov a steroidov a pracoval vo fotochémii. Ako prvý našiel zákonitosť medzi konformáciou a reaktivitou organických látok. Nositeľ Nobelovej ceny (1969) za svoje stereochemické výskumy.


James Hutton

Context: Iné oblasti výskumu James Hutton sa zaoberal aj meteorológiou, konkrétne zmenami v atmosfére. Vo svojom diele Theory of Earth jej venuje kapitolu Theory of Rain . Bol tiež obhajcom evolúcie živých organizmov.


Roger Scruton

Context: Politické a filozofické názory Argumenty pre konzervativizmus Scruton prvýkrát prijal konzervatívne názory počas študentskej vzbury v máji 1968 vo Francúzsku. Nicholas Wroe napísal do „The Guardian“, že Scruton bol v Latinskej štvrti v Paríži v čase, keď študenti prevracali autá a tvorili z nich barikády a vytrhávali dlažobné kamene a vrhali ich na políciu. " Nečakane som sa ocitol na opačnej strane. To, čo som uvidel, bol nedisciplinovaný dav svojvoľných chuligánov zo strednej vrstvy. Keď som sa spýtal priateľov, že čo títo chcú dosiahnuť, všetko čo som sa dozvedel bola smiešna marxistická hatlanina. Bol som tým znechutený a preto som sa vrátil ku obrane západnej civilizácie proti týmto veciam. Preto som sa stal konzervatívcom. Radšej skúšam veci zachovávať ako ich ničiť. " "The Meaning of Conservativism"(1980), ktorý nazýva aj ako "Hegeliánska obrana Toryovských hodnôt tvárou v tvár ich zrady voľnotrhovníkmi", je kniha, o ktorej sa hovorí, že bola pohromou pre jeho akademickú kariéru. V „Gentle Regrets“ napísal (2005), že základy argumentácie Edmunda Burkeho v „Reflections of the Revolution in France“ presvedčujú. Hoci Burke písal o revolúcii, nie o socializme, Scruton bol presvedčený, že utopické sľuby socializmu sú sprevádzané abstraktnými víziami myslenia, ktoré trpí nedostatatočnými vedomosťami o tom, čo si vlastne väčšina ľudí myslí. Scruton definoval post-modernizmus ako nárok, ktorý nemá základ v pravde, objektivite a myslení a ktorého konflikty rôznych pohľadov nie sú ničím viac ako súťažením sily. Západ nemá podľa neho právo súdiť iné kultúry, západná kultúra je Scrutonom nepriaznivo posudzovaná ako etnocentrická a rasistická. Názory na náboženstvo a totalitarizmus Scruton tvrdí nasledujúc tak Immanuela Kanta, že ľudské bytosti majú transcendentálny rozmer, posvätné jadro prejavené v ich schopnosti pre sebareflexiu. Tvrdí, že sme v ére sekularizácie bez precedentu v histórii sveta. Napísal, že spisovatelia a umelci ako napr. R.M.Rilke, T.S.Eliot, Edward Hopper a Schoenberg venovali veľa energie na obnovu skúsenosti s vierou v boha, ale privátne radšej, ako verejnou formou uvedomenia. Vyhlásil, že pretože zameriavali svoje umenie na malé skupiny, nikdy to nemalo dopad na veľké. Definoval totalitarizmus ako neprítomnosť sebaovládania centrálnej moci. Obhajcovia totalitarizmu sýtia odpor, vyhlásil, a uzurpujúc moc pokračujú zakazovaním inštitúcií, napríklad zákona, vlastníctva a vierovyznania, ktoré vytvorila štátna moc. Vyhlásil tiež, že revolúcie nie sú ľuďmi vedené zdola ale zhra v mene ľudí nejakými elitami. Tvrdí, že dôležitosť „Newspeaku“ v totalitných spoločnostiach je daná preto, že má účel nahradiť popis skutočnosti iným jazykom, ktorý sa vyhýba realite. Súhlasí s Alainom Besançonom v tom, že totalitná spoločnosť zobrazená Georgeom Orwellom v 1984 môže byť vnímaná len v teologických termínoch, ako spoločnosť nachádzajúca sa v transcendentálnej negácii. Súhlasí aj s T. S. Eliotom v tom, že pôvodná pravdivosť je možná len bez tradície a že je to presne v moderných podmienkach fragmentácie, herézy a bezbožnosti; čo projekt konzervativizmu prijal je cit. Názory na potrebu sexu Jonathan Dollimore napísal, že Scrutonovo dielo Sexual Desire (1986) je založené na konzervatívnej sexuálnej etike podľa hegeliánskeho názoru, že „úplný koniec rozumnej bytosti je jej znovuvýstavbou“, čo vyvoláva poznanie inakosti. Scruton vyhlásil, že „ väčšina znakov perverzie značí sexuálne vymanenie sa zo zákazov alebo obchádzania inakosti “, čo považuje za narcisistické a solipsistické. Napísal tiež esej Sexual morality and the liberal consenzus (1989), v ktorej tvrdí, že homosexualita je perverzia rozumu: pretože telo homosexuálneho milenca náleží do tej istej kategórie ako jeho partnera. Mark Dooley napísal, že Scruton mieni, že potreba sexu nahrádza všeobecnú potrebu viery v boha. Martha Nussbaum tvrdí, že Scruton nemôže aplikovať svoj princíp "inakosti" rovnako v prípade, ak sú sexuálne vzťahy medzi dospelými a deťmi. Scruton tiež vyhlásil, že určití ľudia jednej generácie, hlavne muži, sú priťahovaní tým istým pohlavím a špeciálne k deťom toho istého pohlavia. Napísal, že pocit hanby týchto môže byť spúšťacím mechanizmom a vyhýbanie sa homosexuálnym aktom viesť k vyprchaniu záujmu v mladosti, čo sa vidieva u mladých kňazov, učiteľov a vodcov skautov, čo sa mu vidí byť blahodarným. V roku 2007 vyvolal prijatie názoru, že gejovia majú právo vychovávať a adoptovať deti. Študentská asociácia pri St. Andrews University, kde štvrťroka učil v roku 2011, vyjadrila svoje obavy kvôli tomuto jeho názoru a jeho menovaniu za učiteľa.


Robert Boyle

Context: Introduction  Robert Boyle ( 25. január 1627, zámok Lismore – † 31. december 1691, Londýn) bol írsko-britský prírodovedec, chemik, fyzik a vynálezca. Ako boháč uskutočnil cestu po Európe a potom sa venoval pokusom v Anglicku. Jeden zo zakladateľov Kráľovskej spoločnosti. V roku 1662 objavil tzv. Boyleov-Mariottov zákon – vzťah medzi tlakom a objemom plynov. Po vypuknutí anglickej občianskej vojny vystúpil s kritikou proti alchymistom v knihe „ Sceptical Chymist “ (1661;„ Pochybovačný chemik“, čiže rozpravy o pokusoch, ktoré sa obvykle konajú na dôkaz štyroch elementov a troch princípov v zmiešaných látkach ) a podal základnú definíciu pre chemické pojmy prvok, zlúčenina a zmes. Táto kritika napomohla pádu alchýmie v Anglicku. V medicíne a biológii opísal veľa javov (reflexné pohyby, plávaciu blanu a pod.), zaviedol pojem farmakológia a štandardizoval farmaká.


Absolútny idealizmus

Context: Predstavitelia  Francis Herbert Bradley Edward Caird James Hutchison Stirling


Charles Lyell

Context: Profesúra V roku 1831 bol vymenovaný za profesora geológie na King’s College v Londýne. Jeho významná práca začala vydaním prvého dielu knihy Základy geológie (Principles of Geology). Do roku 1833 vydal ďalšie dva diely. V tejto práci sústredil po prvýkrát všetky dovtedajšie roztrúsené poznatky a skúsenosti o geológii ako vedu. Rozviedol základné myšlienky Jamesa Huttona, že sa na dlhé obdobie stali základom modernej geológie Zomrel v Londýne a je pochovaný vo westminsterskom chráme vedľa iných významných osobností.


Etika cnosti (Alasdair MacIntyre)

Context: Problém modernej etiky MacIntyrova analýza v diele Za cnosťou vyjadruje jeho hlbokú nespokojnosť s modernou ako na úrovni teoretickej, tak aj praktickej. Začína ju tvrdením, že súčasná morálna nezhoda je spätá so skutočnosťou, že náš morálny jazyk je v stave neporiadku, resp. chaosu. V modernej kultúre sme podľa neho takmer úplne stratili akékoľvek skutočné porozumenie morálke a nie sme schopní dospieť k morálnej zhode pomocou používania nášho rozumu. MacIntyre uvádza tri príklady našej neschopnosti dosiahnuť morálnu zhodu. Konkrétne ide o otázku umelého ukončenia tehotenstva, spravodlivej vojny a sociálnej spravodlivosti. V oblasti (meta)etickej teórie je prominentným vysvetlením tohto stavu emotivizmus, ktorý tvrdí, že naše morálne a iné hodnotové výpovede sú len nástrojom, ktorým vyjadrujeme svoje pocity či túžby (preferencie). MacIntyre emotivizmus odmieta ako nepravdivý a namiesto neho ponúka nasledovnú historickú interpretáciu (vzniku a povahy) modernej etiky. Moderná etika začala tam, kde sme odmietli aristotelovský fyzikálny a metafyzický pojmový rámec, ako nástroj pre vysvetlenie sveta okolo nás. Aristoteles vypracoval vzájomne prepojenú perspektívu sveta, v ktorej všetky sféry ľudskej skúsenosti spolu súviseli. V tejto koncepcii boli fyzika a metafyzika, ako aj politika a etika súčasťou jednotnej perspektívy. Okrem toho bola v rámci tejto schémy metafyzická analýza ľudskej prirodzenosti napojená na etiku a politickú teóriu. Keď však moderná veda, reprezentovaná Galileom a Newtonom zdiskreditovala aristotelovskú fyziku, aristotelovský teleologický vysvetľovací rámec bol nahradený mechanistickým pohľadom na prirodzenosť. V tejto koncepcii potom neostalo miesto pre prirodzené ciele, čím zvyšok aristotelovského systému nemohol zostať nedotknutý. Aristotelovská účelová príčina sa tejto novej fyzike, zaoberajúcej sa primárne merateľnými vlastnosťami fyzikálnej reality javila len ako irelevantný pozostatok minulosti. Preto sa súbežná existencia neteleologickej fyziky a teleologickej etiky stala vážnym problémom. Moderní filozofi si to uvedomili a pokúsili sa zachrániť obsah a formu tradičnej morálky, keď sa jej pôvodné zdôvodnenie javilo ako nenávratne stratené. MacIntyre nazýva ich iniciatívy osvietenským projektom zdôvodnenia morálky. Neprehlasuje len to, že tento projekt zlyhal, ale tiež to, že zlyhal nevyhnutne a vysvetľuje dôvody. Začína s Aristotelovou etickou schémou, ktorá pozostávala z troch elementov. Prvým bol určitý obraz človeka predtým, ako podstúpil proces morálnej a intelektuálnej kultivácie (vzdelávania a výchovy). Druhým bola jeho (už kultivovaná) podoba, ak by uskutočnil svoju esenciálnu prirodzenosť. Posledný, tretí element predstavovali určité etické predpisy (pravidlá). Tieto pravidlá človeku umožňovali prejsť zo stavu nekultivovanej ľudskej prirodzenosti do stavu človeku zodpovedajúcej formy dokonalosti. Tento proces je procesom uskutočnenia ľudských možností smerom k špecificky ľudskému cieľu (gr. telos ). Ak má osoba uskutočniť svoju esenciálnu prirodzenosť, musí nadobudnúť rozličné cnosti (dispozície) a vyhnúť sa nerestiam, ktoré jej bránia v dosiahnutí jej pravého telos-u. V tejto teleologickej schéme každý z troch elementov nielen odkazuje na zvyšné dva, ale je zrozumiteľný výlučne s ohľadom na ne. Od momentu, keď moderná (mechanistická) veda nechápe a ani nemôže pochopiť fyzický pohyb a zmenu v pojmoch aktualizácie potenciality objektu voči jeho cieľovej príčine, rovnako ani „ľudské objekty“ už nemôžu byť viac videné ako usilujúce sa o dosiahnutie svojich cieľových príčin (morálnej dokonalosti). Tri zložky pôvodne koherentnej etickej schémy sa rozpojili a ostal iba určitý obraz ľudských bytostí, akými sú v „surovej realite“. Akékoľvek poňatie ľudských bytostí akými by boli, ak by uskutočnili svoju vlastnú prirodzenosť, už viac nebolo dostupné. To spôsobilo, že sa nakoniec i posledný prvok tejto koncepcie – etické pravidlá, začali javiť ako výraz svojvoľnosti. Nemohli totiž už viac plniť funkciu nástroja, ktorý ľuďom umožňuje dosahovať sebe vlastné, ľudskou prirodzenosťou určené ciele. V situácii, keď tradičné zdôvodnenie cností a morálnych pravidiel viac nebolo možné, sa od moderných filozofov očakávalo, že uspokoja požiadavku zdôvodnenia morálnych pravidiel. MacIntyre spomína dva najvplyvnejšie, a podľa neho rovnako neúspešné pokusy o poskytnutie takéhoto zdôvodnenia: utilitarizmus a kantovstvo. Zatiaľ čo prvý z nich vytváral novú teleológiu identifikovaním prirodzeného telos-u ľudských bytostí s výhľadom maxima slasti a neprítomnosťou bolesti, druhý sa pokúšal demonštrovať, že morálne pravidlá majú bezpodmienečný charakter a autoritu založenú v samotnej povahe praktického rozumu. MacIntyre je presvedčený, že ich východiská poskytujú vysvetlenie ich neúspechu. Oba prístupy totiž podľa MacIntyra vychádzali z nesúrodej zmesi zdedených prvkov predmoderných koncepcií. V absencii akejkoľvek normatívnej koncepcie ľudskej prirodzenosti tak mohli tieto dve filozofické iniciatívy vybudovať etiku len na fikciách – utilitarizmus na túžbach a kantovstvo na čistej racionalite. Podľa MacIntyra sa tento vývoj zavŕšil zlyhaním osvietenského projektu, ktorého dôsledkom je chaos v našej morálnej teórii a praxi. Chváli však Nietzscheho za to, že radikálne poukázal na to, že všetkým moderným etickým projektom chýbajú akékoľvek skutočné základy. To však ale podľa MacIntyra vedie k tomu, že čelíme nasledovnej voľbe: buď nasledovať Nietzscheho v jeho neracionalistickej etike vôle k moci alebo sa vrátiť späť k aristotelovskej racionálnej etickej koncepcii. Na základe svojho presvedčenia, že existuje nejaká verzia aristotelizmu, ktorá dokáže poskytnúť racionálne obhájiteľnú morálnu pozíciu, obhajuje MacIntyre druhú možnosť.


Upton Sinclair

Context: Introduction  Upton Beall Sinclair, Jr. ( 20. september 1878, Baltimore, Maryland – † 25. november 1968, Bound Brook, New Jersey) bol americký spisovateľ, publicista a ľavicový politik. Napísal približne 90 kníh, jeho najznámejším dielom je román Džungla ( The Jungle ) z roku 1906 o pomeroch na bitúnku v Chicagu. V roku 1943 získal za dielo Dragon s Teeth, Pulitzerovu cenu.


Jimmy Carter

Context: Introduction  James (Jimmy) Earl Carter, Jr. ( 1. október 1924, Plains, Georgia, USA) je americký politik. Bol 39. prezidentom Spojených štátov (1977 – 1981), 83. guvernérom Georgie (1972 – 1975) a senátorom za Georgiu (1962 – 1966). V roku 2002 získal Nobelovu cenu za mier. V prezidentských voľbách v roku 1976 porazil republikánskeho kandidáta Geralda Forda.


Martin Bormann

Context:
Nemecké noviny Frankfurter Allgemeine Zeitung 12. apríla 1973 vydali toto vyhlásenie:
 „Martin Bormann zomrel v noci 2. mája 1945 medzi jednou a treťou hodinou na železničnom moste na ulici Invalidov v Berlíne. S týmto vyhlásením oznámil hessenský generálny prokurátor Dr.Horst Gauf  11.apríla 1973 na tlačovej konferencii vo Frankfurte výsledok dvanásťročného vyšetrovania Úradu, ktorý sám viedol, nad osudom bývalého nacistického vodcu, ktorý bol hľadaný kvôli mnohomiliónovej vražde. Vyšetrovací spis "Bormann", AZ: O JS 11/61 je uzavretý.“


Zoznam politických článkov/N

Context: ny Nystadská zmluva Kategória:Zoznamy politických článkov


Referendum v Slovinsku v roku 2015

Context: Prieskumy Prieskumy prinášali pomerne vyrovnané výsledky, keď proti zákonu boli skôr muži, veriaci a vidiecke obyvateľstvo, kým ženy, ateisti, obyvatelia miest a obyvatelia Prímoria vykazovali vyššiu podporu. Konečný výsledok referenda bol napokon jednoznačnejší ako ukazovali prieskumy, keď hlasovanie dopadlo v pomere 36:64. Dátum Spoločnosť Za Proti Nerozhodnutí 18 Dec Ninamedia 38.3% 49.5% 12.2% 16 Dec Episcenter 48.5% 51.5% 0% 16 Dec Delo 43% 40% 17% 30 Nov Večer 48% 45.7% 6.3% 30 Nov Delo 42% 41% 17% 22 Nov Episcenter 46% 54% 0% 14 Mar Ninamedia 42% 54% 4% 16 Feb Delo 51% 42% 7%


Vyhlásenie k deportáciám židov zo Slovenska (október 1987)

Context: Reakcie  Koncom novembra 1987 uverejnili ústredné stranícke denníky Rude právo a Pravda článok Oneskorená ľútosť a čo sa za ňou skrýva , podpísaný pseudonymom Ľuboš POKORNÝ, ktorý tvrdil, že ide o provokáciu a signatári sú spolčení s ideovými nepriateľmi socialistického zriadenia v zahraničí... podľa všetkého naleteli agitátorom, ktorí sa im predstavili ako zástupcovia Slovenského zväzu protifašistických bojovníkov. Zrejme pod tlakom politickej vrchnosti vydali stanovisko k vyhláseniu aj vtedajší predstavitelia Ústredného zväzu židovských náboženských obcí, ktoré obsahovalo: „Odmietame pseudopatetické a štvavé vyhlásenie malej skupiny občanov, ktorých cieľom je narušiť pokoj a harmonické spolunažívanie občanov židovského vierovyznania s ostatnými občanmi v našom štáte,“ Z listu signatárom Vyhlásenia k deportáciám Židovských občanov zo Slovenska z Tel Avivu z feb. 1990 vyplýva, že "reakciou tunajších občanov československého pôvodu bolo obnovenie Spoločnosti priateľstva Izrael - Československo ".


Hollywoodska asociácia zahraničných novinárov

Context: Kritika Organizátori v priebehu histórie spadli pod paľbu kritiky niekoľkokrát. Naposledy v januári 2011, kedy boli bývalým tlačovým hovorcom obvinení z prijímania drahých darov. Aby sa bránili, podali o tri týždne neskôr žalobu za ohováranie.


Írska občianska vojna

Context: Následky prímeria Éamon de Valera vydal vyhlásenie pre bojovníkov proti-dohodovej IRA 24. mája: "Republikánski vojaci. Republika už nemôže byť ďalej ochraňovaná vašimi rukami. Ďalšie obete na životoch by boli škodlivé pre budúcnosť našej veci. Vojenské víťazstvo musí byť pre túto chvíľu umožnené tým, ktorí zničili republiku." Tisíce členov proti-dohodovej IRA (vrátane Éamona de Valeru) bolo zatknutých silami Írskeho slobodného štátu v nasledujúcich týždňoch a mesiacoch po konci vojny keď skladali zbrane a vracali sa domov. Vláda slobodného štátu začala mierové rokovania na začiatku mája ktoré neuspeli. Bez formálneho mieru a držania 13 000 väzňov sa obávali, že by konflikt mohol znova vzniknúť a tak prijali zákon o mimoriadnych právomociach dňa 2. júla hlasmi 37:13. V októbri 1923 okolo 8000 z 12 000 väzňov držalo hladovku. Štrajk trval 41 dní a zožal len malý úspech. Avšak väčšina ženských väzňov bolo prepustených krátko potom a hladovka pomohla republikánskemu hnutiu koncentrovať sa na väzňov a ich pridružené organizácie. V júli de Valera spoznal republikánske záujmy a zašiel až tak ďaleko že vyhlásil: "Celá budúcnosť našej veci a národa závisí podľa môjho názoru na duchu väzňov v pracovných táboroch a vo väzniciach. VY STE A BUDETE ZDROJOM NÁRODNEJ VIERY."


Teplický incident

Context: Udalosti po incidente Aj keď sa jednalo o malý incident, noviny z neho šaleli. Zaberal titulnú stranu novín v Nemecku, Československu, Anglicku, Francúzsku... Kde ho hlavne nemecké noviny značne dramatizovali. Berlín sa snaží rozpútať kampaň pri Československu. ČSR sa snaží v krajine situáciu upokojiť a odôvodňuje skutočné udalosti. Zahraničné médiá vyjadrujú svoje obavy nad danou situáciou. Čo sa týka SdP, rozdelilo ju to na dve krídla - radikáli a umiernení. Umiernené krídlo chcelo situáciu upokojiť a čo najviac vyťažiť pre stranu, ak by bol prípad posúdený komisiou. Naopak radikálne krídlo presadzovalo propagandu incidentu a odmietalo o ňom mlčať. Žiadalo trest pre príslušníkov policajného zboru.


1614

Context: Udalosti  vo Francúzsku boli zvolané generálne stavy