We Are the World

Context:
Pieseň ako jediný singel albumu We Are the World vyšla 7. marca 1985. Obrovský komerčný úspech nahrávku vystrelil na vrcholy rebríčkov krajín na svete. Singel sa stal najrýchlejšie predávanou popovou skladbou histórie. Bol prvým, ktorý bol certifikovaný ako multiplatinový. Od RIAA získal platinu hneď štvornásobnú. Napriek všetkému sa ale pieseň stretala s protichodnými ohlasmi od novinárov, hudobnej kritiky a verejnosti. Fanúšikovia si užívali rasovo a muzikálne odlišných interpretačných umelcov spievajúcich na spoločnej nahrávk
e. Nesporne ich pozitívne motivovala aj skutočnosť, že kúpou singlu „We Are the World“ a zapojením sa do charity prispievajú na dobrú vec. Iné osobnosti vrátane množstva komentátorov rockovej tlače boli nespokojní s tým, že song nemobilizuje poslucháčov k zamysleniu prečo vznikajú hladomory a jeho slová majú iba sebapovnášajúci charakter.


My Way (Limp Bizkit)

Context: Zoznam skladieb  „My Way“ (Album Version) „My Way“ (William Orbit Remix) „My Way“ (DJ Premier Remix) „My Way“ (Enhanced Video)


Climate Change

Context: Zoznam skladieb  „We Are Strong“ (feat. Kiesza) „Bad Man“ (feat. Robin Thicke, Joe Perry, Travis Barker). „Greenlight“ (feat. Flo Rida, LunchMoney Lewis). „Messin Around“ (feat. Enrique Iglesias). „Better On Me“ (feat. Ty Dolla $ign). „Sexy Body“ (feat. Jennifer Lopez) „Freedom“ „Options“ (feat. Stephen Marley). „Educate Ya“ (feat. Jason Derulo). „Only Ones To Know“ (feat. Leona Lewis) „Dedicated“ (feat. Austin Mahone & R. Kelly) „Can t Have“ (feat. Steven A. Clark & Ape Drums)


The Island

Context: Formáty a zoznamy skladieb Toto sú hlavné formáty a súvisiace zoznamy skladieb singlu „The Island“, ktorý napísali a produkovali Rob Swire a Gareth McGrillen. <!--


Beauty Behind the Madness

Context: Introduction  Beauty Behind the Madness je druhý štúdiový album kanadského speváka The Weeknd, ktorý vyšiel 28. augusta 2015 prostredníctvom vydavateľstva XO a Republic. Na albume spolupracoval s umelcami ako: Labrinth, Ed Sheeran a Lana Del Rey. Na produkcii sa po boku speváka podieľali producenti: Stephan Moccio, DaHeala, Illangelo, Ben Billions, DannyBoyStyles, Max Martin, Ali Payami a ďalší. Z albumu bolo vydaných 5 singlov: „Often“, „The Hills“, „Can t Feel My Face“, „In the Night“ a „Acquainted“. Piesne „The Hills“ a „Can t Feel My Face“ dosiahli prvú priečku amerického rebríčka Billboard Hot 100. Beauty Behind the Madness tiež obsahuje pieseň nominovanú na Academy Award s názvom „Earned It“, ktorá vyšla ako singel zo soundtracku k filmu Päťdesiat odtieňov sivej (2015).


Billie Eilish

Context: Turné  Don t Smile at Me Tour (2017) Where s My Mind Tour (2018) 1 by 1 Tour (2018 – 2019) When We All Fall Asleep World Tour (2019) Where Do We Go? World Tour (2020) Happier Than Ever, The World Tour (2022) Ako predskokan Florence and the Machine – High as Hope Tour (2018 – 2019)


Walk of Life

Context: Zoznam skladieb ;7" singel „Walk of Life“ – 4:07 „One World“ – 3:36 ;12" singel „Walk of Life“ – 4:07 „Why Worry“ (instrumental) – 3:56 „One World“ – 3:36


The Soundhouse Tapes

Context: Zaujímavosti  Pôvodne mala byť na nahrávke aj skladba „Strange World“ ale kvôli nízkej kvalite zvuku ju kapela na album nezaradila. The Soundhouse Tapes Soundhouse Tapes, The


Around the World

Context: Zoznam skladieb ;12″ (katalóg V25D-38608) „Around the World“ (radio edit) – 3:11 „Around the World“ (Tee s Frozen Sun mix) – 7:56 „Around the World“ (Motorbass Vice mix) – 6:39 „Around the World“ (album version) – 7:07 ;CD singel „Around the World“ (radio edit) – 3:59 „Around the World“ (album version) – 7:07 „Teachers“ (extended mix) – 5:51 „Around the World“ (Motorbass Vice mix) – 6:39


2 Cool 4 Skool

Context: Hudobné klipy Hudobný klip pre skladbu „No More Dream“ bol uverejnený 11. júna 2013 ešte pred ich prvým oficiálnym vystúpením. Pár dní na to zverejnili aj video s choreografiou k skladbe „No More Dream“. Hudobný klip pre druhý singel z albumu „We are Bulletproof Pt.2“ bol uverejnený 16. júla 2013 kvôli ich následujúcim propagačným vystúpeniam. Klipy boli režírované známou producentskou spoločnosťou ZanyBros, kým o choreografiu sa postaral Son Sungdeuk.


Didas z Egypta

Context: Staroveký autor Pausanias uvádza, že Didas z egyptského nomu Arsinoitina bol na 226. olympijských hrách potrestaný za prijatie úplatku. Sám autor o tom píše: „Sú tu ešte iné dve sochy, diela z mojej doby. Počas dvesto dvadsiatej šiestej olympiády sa prezradilo, že sa pästní zápasníci dohodli o víťazstve a odmene. Namiesto toho však dostali pokuty. I boli Diovi sochy postavené, jedna po ľavej strane pri vchode na stadion a druhá po pravej strane. Títo pästní zápasníci sa menovali Didas, a ten ktorý dal peniaze Sarapammón, pochádzali z jedného nomu v Egypte, z toho najmenšieho Arsinoitina. Skutočne sa zdá prekvapujúce, ako môže niekto nemať ani trochu v úcte boha v Olympii a prijímať alebo dávať dary pre zápas..."


Iasón

Context: Pomoc bohov a kúzla Médeie V tej chvíli do príbehu opäť vstupila bohyňa Héra, ktorá požiadala o pomoc aj bohyňu Aténu. Spoločnými silami potom ovplyvnili boha lásky Erota, aby vystrelil svoj čarovný šíp do srdca krásnej Médeie, dcéry kráľa Aiéta, ktorá bola mocnou čarodejnicou. Vo chvíli, keď ju Iasón prišiel požiadať o pomoc, Médeia bola v moci lásky a bola mu vo všetkom nápomocná. Účinkom jej čarovné masti sa Iasón stal nezraniteľným a na jeden deň nepremožiteľným. Poradila mu, aby medzi bojovníkov vyrastených z dračej sejby vhodil kameň, o ktorý sa pobijú a Iasóna nespozorujú a on ich ľahko premôže. Tak sa aj stalo a Aiétes bol na druhý deň prekvapený splnením úlohy a Iasón sklamaný, že mu aj napriek tomu kráľ nechce rúno vydať. Opäť mu však pomohla Médeia, v noci zaviedla Iasóna do Areovho hája, uspala draka, Iasón si rúno vzal a čo najrýchlejšie zmizol. Iasón jej s vďačnosti ponúkol manželstvo a Médeia súhlasila. Spolu s ním potom nastúpila na palubu lode Argó a tajne odplávali.


Idas (argonaut)

Context: Introduction Súbor:Rape Marpessa Staatliche Antikensammlungen 2417 n2.jpg|náhľad|300px| Idas a Marpéssa sú Diom oddelení od Apolóna , červenofigúrový psykter, cca.480 pred Kr. Idas alebo Ídás (starogr. Ίδας – Idas , ) je v gréckej mytológii syn messénskeho kráľa Afarea a jeho manželky a nevlastnej sestry Arény. Idas bol bratom a dvojčaťom Lynkea, mali rovnakú matku, ale Idas bol v skutočnosti synom boha morí Poseidóna. Kým bol Idas veľký silák, Lynkeus bol obdarený takým ostrým zrakom, že videl cez drevo, do hĺbky zeme a dokonca aj v tme. Ich bratrancami boli Dioskúrovia, bratia Kastor a Polydeukes, aj oni mali spoločnú matku, Lédu, otcom Kastora bol spartský kráľ Tyndareós, ale Polydeukov otec bol najvyšší boh Zeus, preto bol Polydeukes nesmrteľný. Obaja boli nerozluční a spolu prežívali všetky svoje dobrodružstvá. Keďže obaja boli zdatní, vyhrávali na olympijských hrách. Polydeukes bol preslávený v pästnom zápase a Kastor mal povesť dobrého vojaka a krotiteľa koní. Idas sa uchádzal o Marpéssu, dcéru aitólskeho kráľa Euéna. Kráľ však dal pytačom svojej dcéry podmienku, že ju dostane len ten, ktorý s ním vyhrá preteky v záprahu koní, ale ak prehrá, príde o hlavu. Idas však od svojho otca Poseidóna dostal okrídlený voz a preteky vyhral. Euénos toto pokorenie nezniesol. Najprv zabil svoje kone a potom aj sám seba. Po vyhratých pretekoch musel ale Idas o Marpéssu ešte bojovať s bohom Apolónom, ktorý o Marpéssu tiež usiloval. Do ich tvrdého súboja však zasiahol Zeus, súperov od seba odtrhol a prikázal, nech rozhodne Marpéssa pre koho sa rozhodne. Marpéssa si zvolila Ida, pretože jej lichotilo, že Idas sa kvôli nej nebál zviesť súboj ani z bohom. Idas sa s Lynkeom zúčastnili lovu na kalydónského kanca, aj výpravy Argonautov do Kolchidy pre zlaté rúno, na oboch výpravách boli tiež Dioskúrovia. Po smrti kráľa Afarea podnikli spoločnú akciu – krádež stáda dobytka z Arkádie. Akcia bola úspešná, ale problémy medzi nimi nastali pri delení koristi. Pre pár kusov dobytka o ktoré chcel oklamať Idas svojich bratrancov došlo medzi nimi k roztržke. Nahnevaní Dioskúrovia vpadli preto do Messénie a vzali si celé stádo a ako hovoria niektoré mýty uniesli im aj nevesty, dcéry messénskeho miestokráľa Leukippa. Keďže vedeli, že im to bratranci neodpustia, ukryli sa do starého dutého stromu, aby ich z nenazdajky prepadli. Lynkeov ostrý zrak však prenikol aj drevom a Idov oštep preklal Kastora. Polydeukes následne vybehol z úkrytu, jedinou ranou zabil Lynkea a vrhol sa na Ida. Do urputného boja nakoniec zasiahol Zeus, ktorý Ida zabil bleskom.


Polydektes (Serifos)

Context: Introduction  Polydektes alebo Polydektés (starogr. Πολυδέκτης – Polydektes/iný prepis Polydektés , ) je v gréckej mytológii kráľ na ostrove Serife, zohral neslávnu úlohu v príbehu hrdinu Persea. Keď krásnu Danau, dcéru argejského kráľa Akrisia, zviedol cez všetky ochranné opatrenia v podobe zlatého dažďa najvyšší boh Zeus, ona porodila syna Persea, jej otec ich potom oboch nechal zatvoriť do truhlice a hodiť do mora. Dôvodom tejto jeho krutosti bola dávna veštba, ktorá mu predpovedala smrť z rúk vlastného vnuka. Nešťastníkom však nakoniec šťastie prialo, lebo ich ešte živých vylovil z mora rybár Diktys, brat serifského kráľa Polydekta. Kráľ Polydektes ich prijal vľúdne a pohostinne a následne im poskytol všetku starostlivosť a navyše Perseovi výchovu a vzdelanie. Do Danay sa však kráľ onedlho zamiloval a ponúkal jej manželstvo, ale ona ho opakovane odmietala. Keď to nešlo po dobrom, pokúšal sa ju získať násilím, ale Perseus ju stále ubránil. Aby mu Perseus neprekážal, rozhodol sa ho odstrániť ľsťou a to tak, že začal spochybňovať jeho božský pôvod a žiadal dôkaz. Navrhol mu preto ťažkú, priam nadľudskú úlohu: zabiť Medúzu jednu z troch Gorgón a ako dôkaz priniesť jej hlavu. Perseus sa dal nachytať a úlohu prijal, vydal sa na dlhú cestu, našiel Medúzu a s pomocou bohov i zázračných predmetov sa mu podarilo odseknúť jej hlavu a vrátil sa s ňou na Serifos. Matku po príchode našiel ukrytú pred útokmi Polydekta v Diovom chráme, stráženú ozbrojencami, aby nemohla utiecť. Kráľ si zatiaľ čas krátil hodovaním, pokojný v presvedčení, že Perseus už nie je nažive. Keď sa Perseus zjavil vo dverách, prekvapene na neho pozeral, ale provokoval ďalej, nazval ho klamárom a žiadal dôkaz – a stalo sa, keď Perseus hlavu Medúzy vytiahol, Polydektes sa so svojimi druhmi v tom okamihu premenili na kameň. Perseus tak matku oslobodil, vládu nad Serifom odovzdal bratovi kráľa Diktyovi a vrátil sa do rodného Argu. Referencie


Tydeus (mytológia)

Context: Introduction Súbor:Tydeus Ismene Louvre E640.jpg|náhľad|250px| Tydeus a Isméné , čiernofigúrová amfora, cca 560 pred Kr. Tydeus alebo Týdeus (starogr. Τυδεύς – Tydeus, ) je v gréckej mytológii syn kalydónskeho kráľa Oinea. Jeho matkou bola druhá kráľova manželka Periboia. Bol ešte veľmi mladý, keď nahnevaný v hádke zabil dvoch svojich príbuzných a musel preto narýchlo opustiť rodný Kalydón. Uchýlil sa do Argu, kde ho prijal kráľ Adrastos a to až tak priateľsky, že sa Tydeus po čase stal manželom jeho mladšej dcéry Déipyly. Tá mu neskôr porodila syna Dioméda, ktorý sa stal jedným z hrdinov trójskej vojny. V rovnakej dobe sa objavil v Argu Polyneikes, syn tébskeho kráľa Oidipa. Bolo to v pohnutých časoch, keď bol slepý Oidipus po zverejnení jeho ťažkých osudových previnení vyhnaný ľuďom aj svojimi synmi z bohatých, opevnených Téb a nútený odisť do vyhnanstva sprevádzaný len svojou dcérou Antigonou. Medzi Polyneikom a jeho bratom Eteoklom prepukol následne spor o trón. Víťazne zo sporu vyšiel Eteokles, ktorý za pomoci strýka Kreonta vyhnal Polyneika z Téb a on si našiel spojenca pre znovuzískanie svojich práv v Argu. Kráľ Adrastos ho prijal rovnako prívetivo ako predtým Tydea a dal Polyneikovi za manželku svoju druhú dcéru Argeiu. Ako sa dalo čakať už po krátkom čase obaja zaťovia prehovárali Adrasta, aby im pomohol dobyť ich rodné mestá. Dohodli sa na tom, že prvé sa budú dobývať Téby a potom Kalydón. Zorganizovali veľké vojsko na čele so siedmimi vojvodcami a tiahli do vojny známej ako vojna Siedmi proti Tébam. Zúčastnili sa v nej okrem Adrasta, Tydea a Polyneika aj: Kapaneus, Hippomedón, veštec Amfiaraos a Parthenopaios. Ich výprava však skončila katastrofálne, všetci veliaci hrdinovia pred bránami Téb padli, prežil z nich jediný Adrastos. Padol aj Tydeus, aj napriek ochrane bohyne Atény. Bol zranený tébskym bojovníkom Melanippom, ktorého vzápätí zabil Amfiaraos. Odťal Melanippovi hlavu a niesol ju zranenému Tydeovi, ktorému ponúkol mozog nepriateľa aby si tak zachoval život. Ale v tej chvíli sa blížila bohyňa Aténa, aby Tydea zachránila, ale keď videla tú odpudivú scénu, vyliala na zem čarovný liek, ktorý ho mal zachrániť a Tydeus na následky svojho zranenia zomrel. Téby sa ubránili, nie však nadlho. Po desiatich rokoch synovia slávnych dobyvateľov z vojny Sedmi proti Tébam priviedli výpravu epigonov (potomkov). Padol tentoraz iba Adrastov syn, ostatní prežili. Brány Téb boli prelomené, hradby zbúrané a mesto pokorené.


Dórieus z Rodosu

Context: Introduction  Dórieus () bol trojnásobný olympijský víťaz v pankratiu a veliteľ loďstva v peloponézskej vojne v piatom storočí pred Kr. Dórieus z Rodu bol syn boxera Diagora, jedného z najslávnejších športovcov starovekého Grécka. V rokoch 432, 428 a 424 pred Kr. zvíťazil na olympijských hrách v pankratiu. Okrem toho sa presadil aj na iných panhelénskych slávnostiach, na nemejských hrách zvíťazil sedemkrát na isthmijských hrách až osemkrát a na pythijských hrách bol dokonca vyhlásený za víťaza bez boja (nenašiel sa hodný súper). Rovnako úspešnými športovcami na olympijských hrách boli aj jeho starší bratia Akousilaos, víťaz v boxe a Damagétos, dvojnásobný víťaz v pankratiu. Na 83. olympijských hrách jeho bratia Damagétos a Akousilaos zvíťazili v jednom dni. Diváci na štadióne v okamihu prepukli v obrovský jasot, veď víťazstvo dvoch synov jedného otca, ktorý bol sám olympijským víťazom dovtedy ešte nik nevidel. Keď potom jeho otec Diagoras prišiel synom blahopriať k úspechu, nadšení diváci hádzali k jeho nohám kvety a následne ako ho synovia zobrali na plecia a niesli ho doprostred štadióna, volali: „Dlho nech žije Diagoras“ a keď po chvíli stíchli, aby sa ich otec mohol poďakovať, z hľadiska sa ozval nejaký Sparťan: „Zomri Diagoras hneď teraz!“ Nebola to od neho zlomyseľnosť ani závisť, ale výraz toho, že väčšie blaho už smrteľník v živote nedosiahne. Diagoras premožený šťastím v tej chvíli naozaj skonal. V Olympii potom Diagorovi a jeho synom vďační občania Rodu dali postaviť sochy, aby ich sláva pretrvala naveky. Dórieus bol však neskôr nepriateľskou politickou stranou vypovedaný z Rodu a utiekol do Turií, kde sa po úspešnej športovej kariére stal veliteľom loďstva a počas peloponézskej vojny bojoval na strane Sparťanov proti Aténam. V zime roku 412 pred Kr. sa Sparťan Hippokrates vypravil s vojskom na desiatich lodiach z Turií, ktorým velil Dórieus a s dvoma loďami z Lakónie a Syrakúz na obranu Knidu, ktorý na podnet Tissaferna (perzského spojenca Sparty) povstal. Keď sa o tom dozvedeli Sparťania v Miléte, Dórieovi prikázali polovicu lodí poslať k mysu Triopiu, aby tam zadržiaval nákladné lode plaviace sa z Egypta do Atén. Aténčania hneď nato poslali z ostrova Somos k Triopiu vojnové lode a zajali šesť zakotvených lodí, ale posádky sa im nepodarilo zajať. Potom sa plavili do Knidu a zaútočili na mesto, ktoré takmer dobyli. Na druhý deň Aténčania opäť zaútočili, ale obrancovia sa stihli opevniť a keď im prišla na pomoc posádka, ktorá sa zachránila z lodí, Aténčania sa obliehania vzdali a vrátili sa na Samos. Antický autor Thukydides zaznamenal aj incident, ktorý sa neskôr odohral medzi Dórieom a Astyochom, vrchným veliteľom spartského loďstva. Námorníci zo Syrakúz a z Turií požadovali od Astyocha vyplatenie žoldu, ale on im opovržlivo odpovedal a vyhrážal sa Dórieovi, ktorý sa ich zastal a dokonca sa naňho zahnal palicou. Keď to vojaci uvideli, vrhli sa na Astyocha, ale ten v poslednej chvíli ušiel k nejakému oltáru a tak sa zachránil. V roku 411 pred Kr. bol Dórieus poslaný spolu s veliteľom Mindarom s trinástimi loďami na Rodos, aby v zárodku potlačili vzburu jej obyvateľov. Svoju úlohu úspešne splnili. Nasledujúci rok však jeho loďstvo pri Hellesponte prekvapila presila Aténčanov na 74 lodiach a Dórieus bol nútený ustúpiť k Dardanu, kde vylodil svojich vojakov. Keď sa o tejto situácii dozvedel spartský veliteľ loďstva Mindaros, ktorého loďstvo kotvilo pri Ilione, vypravil sa na more pomôcť Dórieovi s celou svojou flotilou a v bitke pri Abýde ho Aténčania vedení Alkibiadom na hlavu porazili. Dórieus sa následne vrátil na Rodos, kde bol Aténčanmi zajatý a odvedený do Atén. Keď potom v Aténach uvideli Dóriea medzi ostatnými zajatcami, spomenuli si na jeho slávne športové úspechy a ich nepriateľské pocity sa voči nemu náhle zmenili a nechali ho odísť. Neskôr keď sa aténskemu politikovi Konónovi podarilo Roďanov presvedčiť, aby opustili spartskú alianciu a pridali k Aténčanom, Dórieus bol práve vo vnútrozemí Peloponézu, kde ho Sparťania zajali, usvedčili zo zrady a odsúdili na trest smrti.


Peristhenes (syn Aigypta)

Context: Introduction  Peristhenes alebo Peristhenés ( Peristhenes/iný prepis: Peristhenés ) je v gréckej mytológii syn egyptského kráľa Aigypta a jeho manželky Kaliadny. Peristhenes bol jedným z päťdesiatich synov egyptského kráľa Aigypta. Jeho otec sa rozhodol, že svojich synov ožení s päťdesiatimi dcérami svojho brata Danaa, ktorý bol kráľ susednej Líbye. Danaos však s tým nesúhlasil a preto mu Aigyptos vypovedal vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil. Keď sa potom konala hromadná svadba a Peristhenes si bral za manželku Élektru, ani netušil, že Danaos prikázal dcéram, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem najmladšej Hyperméstry, všetky dcéry príkaz otca splnili a za tento hrozný skutok si po smrti vyslúžili od bohov večný trest nosiť v podsvetí do deravého suda vodu.


Bitka pri Termopylách

Context: Následky Súbor:Léonidas_aux_Thermopyles_(Jacques-Louis_David).PNG|náhľad| Léonidas v Termopylách (Jacques-Louis David, 1814, Musée du Louvre, Paríž)Keď Peržania našli Leonidovo telo, Xerxes mu v zlosti nechal odťať hlavu a napichnúť ju na kôl. Jeho telo dal ukrižovať. Herodotovi sa to zdalo neobyčajné, pretože Peržania mali podľa jeho slov vo zvyku uctiť si padlých vynikajúcich bojovníkov z nepriateľského tábora. Xerxes bol však známy aj svojím hnevom, napr. keď nechal potrestať vody Helespontu 300 ranami bičom potom, ako mu búrka zničila pontónové mosty na začiatku jeho výpravy. Ako sa Xerxes s armádou pohol z miesta, Gréci pozbierali mŕtvych a pochovali ich na pahorku. Po skončení perzskej invázie postavili v Termopylách kamenného leva, ktorý mal pripomínať kráľa Leónida. Leónidove pozostatky boli po 40 rokoch prenesené do rodnej Sparty a uložené s veľkými poctami. Odvtedy sa každý rok konali hry na jeho počesť. Keď Peržania prerazili cez Termopylský priesmyk, blokáda perzských námorných síl pri myse Artemision bola zbytočná. Grécka flotila sa preto preplavila do Sarónskeho zálivu k ostrovu Salamis pomáhať pri evakuácii Atén. Perzské pozemné vojsko tiahlo cez Boiótiu a plienilo mestá, ktoré neposkytli Xerxovi „vodu a zem“ – Plataje a Tespije. Medzitým sa Gréci, hlavne Peloponézania, pripravovali k obrane Korintskej šije (Istmu). Rozobrali každú cestu, ktorá cez ňu prechádzala a postavili naprieč šijou múr. Podobne ako predtým pri Termopylách, aj tu bol plán obojživelnej blokády, spolu s uzavretím Istmu Gréci mali v pláne uzatvoriť flotilou aj Sarónsky záliv, aby sa Peržania nemohli vylodiť priamo na pevnine Peloponézu. Temistokles však blokádu zmenil na presvedčivé námorné víťazstvo Grékov. Peržanov vlákal do Salamínskej úžiny. Využil skutočnosť, že grécke lode boli menšie a mohli sa v stiesnenom priestore úžiny lepšie pohybovať. Potopili väčšinu perzských lodí v bitke pri Salamíne, čím skončila perzská hrozba Peloponézu. Xerxes sa po prehranej bitke začal obávať o svoje mosty v Helesponte, jeho armáda by uviazla v Európe pokiaľ by boli zničené. V Grécku nechal malý vybraný kontingent pod Mardoniovým velením, aby splnil ciele výpravy nasledujúci rok. S ostatnou väčšinou sa pohol nazad domov do Ázie. Na ceste však vojsko trpelo hladom a chorobami. Do Ázie sa vrátil len malý zostatok. Mardonios s vojskom prezimoval v Tesálii a Macedónii. Po prieťahoch sa Atény s Peloponézanmi dohodli. Spartské, megarské a korintské vojská vstúpili do Atiky a spolu s aténskymi donútili Mardonia bojovať. Aby Grékov vylákal na otvorený priestor, Mardonios ustúpil z Atiky do Boiótie. Obe strany sa stretli neďaleko Platají. V bitke pri Platajách Gréci získali presvedčivé víťazstvo, a tým ukončili perzskú inváziu. Spolu s bitkou na súši prebiehala námorná bitka pri Mykalé, v ktorej Gréci zničili väčšinu perzských plavidiel, ktoré zostali. Tým sa zažehnala aj hrozba ďalšej perzskej invázie.


Kleomenes I.

Context: Zosadenie Démorata V spore, ktorý medzi nimi vznikol, Kleomenes obvinil Démarata, že vládne neprávom, lebo nie je synom kráľa. Dôkaz o tom si zadovážil v Delfskej veštiarni, keď to potvrdila Pýtia a Démaratos na to ušiel k Peržanom. Jeho miesto zaujal Leótychidas. Po čase však vyšlo najavo, že Pýtia bola podplatená a tentoraz musel ujsť Kleomenes.


Herakles (mytológia)

Context: Heraklove odplaty  Augeias Prvý za svoju zradu zaplatil kráľ Augeias, ktorý ho za vyčistenie chlievov namiesto odmeny vyhnal. To sa mu však neskôr stalo osudným. Keď Hérakles splnil všetky úlohy a dosiahol slobodu, prišiel do Élidy s veľkým vojskom a Augeia zabil. Laomedón Laomedón bol preslávený svojou vierolomnosťou a tým, že nevedel dodržať svoje slovo. Raz sľúbil odmenu bohom Apollónovi a Poseidónovi za to, že mu pomohli na Diov rozkaz postaviť trójske hradby. Keď boli hotoví, odmenu im uprel a navyše ich s urážkami vyhnal. Bohovia preto zoslali na mesto trest: Poseidón zemetrasenie a morskú obludu, ktorá požierala ľudí a Apollón zoslal na krajinu mor. Mesto sa podľa veštby mohlo vykúpiť jedine tým, že morskej oblude obetujú kráľovu dcéru Hésionu. V tej dobe prišiel do mesta hrdina Herakles, ktorý bol ochotný Hésionu zachrániť, od jej otca však za to žiadal, aby mu dal vzácne kone, ktoré dostal jeho starý otec od samotného Dia. Laomedón to bez meškania sľúbil, keď však obludu Herakles zabil a dcéru mu vyslobodil, svoj sľub opäť nedodržal. Herakles prisahal pomstu. Keď po nejakej dobe skončila jeho služba u mykénskeho kráľa Eurysthea, vrátil sa k Tróji so šiestimi loďami,mesto dobyl a Laomedonta a všetkých jeho synov zabil. Pred smrťou sa zachránili len Tithón a Podarkes, ktorí už predtým padli do zajatia. Podarkes bol neskôr Hésionou vykúpený a nazvaný Priamos, čo znamená "vykúpený", a stal sa Laomedontovým následníkom na trójskom tróne. Vládol až do dňa, kým slávnu Tróju nezničili achájske vojská. Eurytos Herakles nezabudol aj na potupu od Euryta a po rokoch sa vypravil so svojimi druhmi do Oichalie, zrovnal ju so zemou, Euryta a jeho synov Toxea, Moliona a Klytia zabil a jeho dcéru Iolu si odviedol. Súbor:Hans Rottenhammer 007.jpg|náhľad| Hérakles, Déianeira a Kentaur Nessos , autor: Hans Rottenhammer (1564 – 1625)


Damagétos z Rodosu

Context: Introduction  Damagétos ( Damagétos ) bol v roku 452 a 448 pred Kr. víťaz olympijských hier v pankratiu. Damagétos z Rodosu bol syn boxera Diagora, jedného z najslávnejších športovcov starovekého Grécka. Na 82. a 83. olympijských hrách zvíťazil v pankratiu. Rovnako úspešnými športovcami na olympijských hrách boli aj jeho mladší bratia Akousilaos, víťaz v boxe a Dórieus, trojnásobný víťaz v pankratiu. Na 83. olympijských hrách zvíťazil spolu so svojim bratom Akousilaom v jednom dni. Diváci na štadióne v okamihu prepukli v obrovský jasot, veď víťazstvo dvoch synov jedného otca, ktorý bol sám olympijským víťazom dovtedy ešte nik nevidel. Keď im ich otec Diagoras prišiel blahopriať k úspechu, nadšení diváci hádzali k jeho nohám kvety a potom ako ho zobrali synovia na plecia a niesli ho doprostred štadióna, volali: „Dlho nech žije Diagoras“ a keď po chvíli stíchli, aby sa ich otec mohol poďakovať, z hľadiska sa ozval nejaký Sparťan: „Zomri Diagoras hneď teraz!“ Nebola to od neho zlomyselnosť ani závisť, ale výraz toho, že väčšie blaho už smrteľník v živote nedosiahne. Diagoras premožený šťastím v tej chvíli naozaj skonal.


Prezident Írska

Context: Prezident Írska (''President of Ireland'' (eng), ''Uachtarán na hÉireann'' (gle)) je írska hlava štátu. Prezident je volený priamo ľuďmi. Prezident zastáva funkciu po dobu 7 rokov a môže byť zvolený najviac na dve funkčné obdobia. Post prezidenta je do začnej miery veľmi ceremoniálny úrad ale prezident má veľmi obmedzené právomoci a úlohy vykonáva s absolútnou diskrétnosťou. Oficiálne sídlo prezidenta je Áras an Uachtaráin v Dubline. Post prezidenta bol založený po vzniku írskej ústavy v roku 1937 a medzinárodne uznávaným sa stal v roku 1949 kedy nadobudol účinnosť zákon o Írskej republike.


Zoznam historických článkov/Í

Context: ír Írska občianska vojna · Írska republika (1919 – 1922) · Írska republikánska armáda · Írske kráľovstvo · Írske republikánske bratstvo · Írski dobrovoľníci · Írsky republikanizmus · Írsky slobodný štát


Prezident Írska

Context: Introduction Štandarda prezidenta Írska Prezident Írska (, ) je írska hlava štátu. Prezident je volený priamo ľuďmi. Prezident zastáva funkciu po dobu 7 rokov a môže byť zvolený najviac na dve funkčné obdobia. Post prezidenta je do začnej miery veľmi ceremoniálny úrad ale prezident má veľmi obmedzené právomoci a úlohy vykonáva s absolútnou diskrétnosťou. Oficiálne sídlo prezidenta je Áras an Uachtaráin v Dubline. Post prezidenta bol založený po vzniku írskej ústavy v roku 1937 a medzinárodne uznávaným sa stal v roku 1949 kedy nadobudol účinnosť zákon o Írskej republike. Súčasný prezident Írska je Michael D. Higgins ktorý bol zvolený 29. októbra 2011. Jeho inaugurácia sa konala 11. novembra 2011. Pečať prezidenta Írska


Grófstvo (Írsko)

Context: Introduction Súbor:Ireland_trad_counties_named.svg|thumb|Rozdelenie Írska na 32 tradičných grófstiev. Grófstva (, ) sú administratívne podcelky, ktoré v minulosti a v niektorých prípadoch aj dnes vymedzujú územia miestnej samosprávy. Primárnou funkciou grófstiev bolo zaviesť kráľovskú kontrolu v oblasti daní, bezpečnosti a súdnictva na miestnej úrovni. Pred rokom 1838 v Írsku jestvovalo 32 grófstiev, tzv. tradičných grófstiev . V Severnom Írsku grófstva nehrajú v správe už žiadnu rolu, nahradili ich okresy . Po rozdelení Írska a vzniku Írskeho slobodného štátu zostalo 26 grófstiev v nezávislom Írsku a zvyšných šesť zostalo súčasťou Spojeného kráľovstva ako Severné Írsko. V dnešnom Írsku je 26 grófstiev, 2 city and county councils a 3 takzvané County Boroughs ( city councils ).


Zoznam geografických článkov/Í

Context: ír Írska republika (1919 – 1922) · Írske kráľovstvo · Írske more · Írsko · Írsky slobodný štát Kategória:Zoznamy geografických článkov


Cork (grófstvo)

Context: Írčina Podľa sčítania 2011 z populácie staršej ako 3 roky (379 061 ľudí) ovládalo írčinu 46,8 % (177 536 obyvateľov). Necelá tretina z nich (29,6 % – 52 543) írčinu používa iba v školstve, kde je vyučovanie írčiny povinné.


Prezident Írska

Context: Pozri aj Zoznam prezidentov Írska


Írsko

Context: Hospodárstvo V súčasnosti je najmenej rozšíreným odvetvím írskeho hospodárstva poľnohospodárstvo. Vytvára asi 5 % HDP. Pre porovnanie: služby 49 % a priemysel 46 %. Írsko má nepríliš významné nerastné bohatstvo. Ťaží sa hlavne olovo a zinok, ďalej meď, rašelina, stavebný materiál, striebro a zemný plyn. Rozvíjajú sa predovšetkým petrochemický a chemický priemysel, elektronický, kovospracujúci, nábytkársky a potravinársky. Vyrábajú sa tu aj dopravné prostriedky a počítače. Najdôležitejším odvetvím poľnohospodárstva je tradičný chov oviec pre vlnu.


Longford (grófstvo)

Context: Írčina Podľa sčítania 2011 z populácie staršej ako 3 roky (37 075 ľudí) ovládalo írčinu 38,8 % (14 388 obyvateľov). Necelá tretina z nich (32,17 % – 4 628) írčinu používa iba v školstve, kde je vyučovanie írčiny povinné.


Zoznam ostrovov Írska

Context: Pozri aj  Írsko (Írska Republika) Grófstvo (Írsko) Provincia (Írsko) Írsko (ostrov)


Írske ústavné referendá v roku 2015

Context: Vek kandidátov na prezidenta Voliči neschválili návrh znížiť minimálny vek kandidáta na prezidenta Írska z 35 na 21 rokov v pomere 73% ku 27%. Vek kandidátov na prezidenta Hlasy % Áno 520 898 26,94% Nie 1 412 602 73,06% Celkom 1 949 438 Celkom platných 1 933 500 99,18% Oprávnení voliči 3 221 681 – Účasť 60,52%


Severné Írsko

Context: Dejiny Takisto ako Írsko bola aj táto časť už od staroveku osídlená Keltmi. Tí sa v 5. storočí začali sťahovať do severných oblastí Británie, kde založili svoje kráľovstvo a následne ovládli celé dnešné územie Škótska a ďalšie oblasti. V období od 9. do 11. storočia Írsko pustošili vikingské nájazdy. Vikingovia ale na rozdiel od Angličanov nejako významne ostrov neosídlili. Od 12. storočia bola oblasť na severovýchode ostrova pod vplyvom Anglicka. Sem tiež od 16. storočia smerovala silná imigrácia anglických a hlavne škótskych presbyteriánov. Títo takzvaní ulsterskí Škóti neskôr tvorili významný podiel kolonistov do Severnej Ameriky. Severné Írsko vzniklo v roku 1921, keď došlo k rozdeleniu Írska a vzniku Írskeho slobodného štátu. Väčšinu obyvateľov Severného Írska tvorili unionisti (lojalisti) – väčšinu z nich tvoria protestanti a potomkovia kolonistov z Veľkej Británie. Menšia časť obyvateľov, zväčša katolíci, si želala jednotné a nezávislé Írsko (republikáni). Z rozporov medzi týmito dvomi komunitami vyplynulo napätie, ktoré v 60. rokoch vyústilo do konfliktu (Troubles). Ten si vyžiadal až tritisíc obetí a podarilo sa ho ukončiť až v roku 1998.


Írske obranné sily

Context: Úloha Štát má dlhotrvajúcu politiku neagresivity v ozbrojených konfliktoch, ktorá zahŕňala neutralitu v Druhej svetovej vojne. Vojenské využite Írska je pomerne skromné. Avšak štát má dlhú históriu zapájania sa do mierových misií OSN. Medzi funkcie obranných síl patrí: príprava na obranu štátu v prípade ozbrojeného útoku pomoc pre Garda Síochána (policajné zložky) vrátane ochrany vnútornej bezpečnosti štátu strážiť rybolov v súlade so záväzkami štátu v rámci dohôd Európskej únie rôzne civilné pohotovostné povinnosti požadované vládou, ako je pátranie a záchrana osôb, zabezpečovanie vzdušnej záchrany, zaisťovanie bezpečnej leteckej prepravy pre ministrov, pomoc v prípade prírodných a iných katastrof, zabezpečovanie zachovania základných služieb a pomoc v boji proti znečisťovaniu mora olejom


Provincia (Írsko)

Context: Introduction  provincie "Vlajka štyroch provincíí" " štít provincíí " Poloha Údaje Rozloha: 84 421 km² Počet obyvateľov (2011): 6 241 700 Provincie alebo kraje sú veľké historické jednotky v Írsku. Írsko bolo historicky rozdelené na štyri provincie: Leinster, Ulster, Munster a Connacht. Írsky výraz pre tieto územné jednotky, cúige , znamená doslova pätina , z čoho sa dá usudzovať, že ich svojho času bolo päť; piata provincia, Meath, bola začlenená väčšinovo do Leinsteru, malé časti sa stali súčasťou Ulsteru. Írske provincie neslúžia na administratívne ani politické účely, ale ako historické a kultúrne jednotky. Po vikinskej invázii boli provincie nahradené dnešným systémom grófstiev.


Írsko

Context: Introduction Satelitná snímka Írska Írsko (, ), niekedy Írska republika (, ), je štát v západnej Európe, zaberajúci približne päť šestín povrchu ostrova Írsko. Zostávajúca šestina, označovaná ako Severné Írsko, je súčasťou Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska. Hlavným mestom Írska je Dublin vo východnej časti krajiny, v ktorom žije viac ako 553-tisíc obyvateľov (údaje z roku 2016). V aglomerácii Dublinu ( Greater Dublin ) žije až 1 904 806 obyvateľov (2016), čo predstavuje takmer štvrtinu všetkých obyvateľov Írska. Írsko je unitárny štát, parlamentná republika s prezidentom ako hlavou štátu. Írsko vyhlásilo nezávislosť už v roku 1919, táto Írska republika bola uznaná Spojeným kráľovstvom po podpísaní anglicko-írskej zmluvy (1922). Írsko tak získalo nezávislosť a vystupovalo pod názvom Írsky slobodný štát do roku 1937.


Írsko

Context: Dejiny V 3. storočí pred Kr. sa v Írsku usadili Kelti, ktorí v 5. storočí prijali kresťanstvo. V 9. a 10. storočí tu zakladali svoje osady Vikingovia. Koncom 12. storočia začali ostrov dobývať Angličania, celkom ho však ovládli až za Cromwella v polovici 17. storočia. Írska nezávislosť bola obnovená v roku 1922. V polovici 19. storočia bol v Írsku tzv. „zemiakový hladomor“. Štatistiky hovoria, že zomrelo vyše 1 000 000 ľudí. Z írska pochádzal aj slávny spisovateľ Jonathan Swift, autor príbehov o Guliverových cestách. Po vstupe do EÚ sa ekonomika Írska výrazne posilnila. K úspešne sa rozvíjajúcim odvetviam patrí napríklad počítačový priemysel.


Írsko

Context: Administratívne členenie Írsko je historicky rozdelené na štyri provincie: Connaught na západe, Leinster na východe, Munster na juhu a Ulster (jeho väčšina dnes leží v Severnom Írsku) na severe. Provincie sú ďalej členené na 32 tradičných (26 v Írsku a 6 v Severnom Írsku) grófstiev. V súčasnosti je tradičné grófstvo Dublin rozdelené na Dublin City, Dún Laoghaire-Rathdown, Fingal a South Dublin a grófstvo Tipperary sa ďalej delí na North Tipperary a South Tipperary. Samosprávnymi mestami sú Dublin, Cork, Limerick, Galway a Waterford. Súčasné Írsko tak tvorí 29 grófstiev a 5 samosprávnych miest.


Írsko (ostrov)

Context: Introduction  Írsko ( , , ulst. šk. Airlann ) je tretí najväčší ostrov v Európe a dvadsiaty najväčší na svete. Na jeho území sa nachádza štát Írsko a časť Spojeného kráľovstva, nazývaná Severné Írsko. Ostrov sa nachádza v severozápadnej časti Európy, v tesnom susedstve ostrova Veľká Británia. Oddeľuje ho od nej Severný prieliv, Írske more a prieliv svätého Juraja. Ostrov je zväčša zvlnený a nížinatý, vyššie pohoria sú najmä na okrajoch. Najvyšším vrcholom je Carrauntoohil (). Naopak najnižšie položené miesto () sa nachádza v špeciálnej chránenej oblasti North Slob (ekvivalent chránenenej krajinnej oblasti na Slovensku) v grófstve Wexford. Územie ostrova je administratívne rozdelené na 4 základné provincie - Leinster, Ulster, Munster a Connacht. Provincia Ulster patrí do Severného Írska a tvorí približne jednu šestinu celkovej rozlohy ostrova. Podnebie ostrova je mierne, s letnými teplotami len výnimočne presahujúcimi 30°C a zimnými, ktoré zriedkavo klesajú pod bod mrazu. Celoročné priemerné teploty sa pohybujú medzi 220°C, pričom medzi jednotlivými regiónmi ostrova sú len veľmi malé rozdiely. Priemerný počet hodín slnečného svitu je 56 hodín v letných mesiacoch a 1-2 hodiny v zimných, celoročný priemer sa pohybuje medzi 3¼ až 3¾ hodiny. Zrážok býva pomerne dosť, celoplošný priemer sa pohybuje od , vo vyšších polohách to býva až do za rok. Sneh sa vyskytuje len výnimočne, najčastejšie len vo vyšších horských oblastiach. Prudké búrky s bleskami sa nevyskytujú takmer vôbec, preto na budovách v Írsku nebývajú ani bleskozvody. Írsko je v rámci Európy najväčším poducentom zinku. V menšej miere sa tu ešte ťaží sadrovec, kalcit, mastenec, dolomit, vápenec, piesok a štrk. Od roku 1971 bolo objavených niekoľko ložísk plynu a ropy. V marci 2012 bol uvedený do prevádzky prvý komerčný ropný vrt približne od Corku s produkciou 3500 barelov denne. Ostrov je bohatý na náleziská rašeliny, ktorá sa ako palivo ťaží a používa už stáročia, ale s príchodom lepších palív a v snahe zachovať prírodu sa v súčasnosti od toho postupne ustupuje. Poloha Írska v rámci Európy topografia ostrova


Kildare (grófstvo)

Context: Írčina Podľa sčítania 2011 z populácie staršej ako 3 roky (198 860 ľudí) ovládalo írčinu 42,0 % (83 526 obyvateľov). Necelá tretina z nich (32,1 % – 26 810) írčinu používa iba v školstve, kde je vyučovanie írčiny povinné. Sedem írskojazyčných základných škôl (Gaelscoil) a jednu strednú školu (Gaelcholáiste) navštevuje 2 451 žiakov a študentov.


Zoznam politických článkov/Í

Context: ír Írska národná oslobodzovacia armáda · Írska republikánska armáda · Írski dobrovoľníci · Írsko · Írsky republikanizmus


Context: Introduction  Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Írska () bolo založené 1. januára 1801 v súlade s podmienkami Dohody o únií z roku 1800, ktorými boli zjednotené samostatné kráľovstvá Veľkej Británie a Írska. V roku 1922 dvadsať šesť z tridsiatich dvoch oblastí Írska vystúpilo z únie a založilo Írsky slobodný štát (neskôr Írska republika) a tak je v roku 1927 v britskom parlamente schválený názov "Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska". Jeho obdobie začína keď novovytvorené Spojené kráľovstvo začalo porážať Francúzsko v napoleónskych vojnách v roku 1814. Ako priamy dôsledok toho, britské impérium sa stalo predovšetkým svetovou veľmocou pre budúce storočia. Vo Veľkej Británii a na severo-východe Írska začala industrializácia rýchlo, zatiaľ čo v zvyšku Írska nie čo sa prejavilo na prehĺbení hospodárskych a sociálnych rozdielov medzi nimi. Devastujúci hladomor a obnovenie vládnej nečinnosti v polovici 19. storočia, viedlo k demografického kolapsu vo väčšine Írska, a zvýšenému volaniu po írskej pozemkovej reformy a preneseniu výkonnej moci. Počas a po prvej svetovej vojne došlo k vzostupu írskeho nacionalizmu a fyzickej sily republikanizmu čo nakoniec vyvrcholilo do Írskej vojny za nezávislosť, a v roku 1922 sa časť Írska oddelila a vytvorila Írsky slobodný štát zatiaľ čo severo-východ sa rozhodo zostať súčasťou Spojeného kráľovstva ako Severné Írsko.


Veľkonočné povstanie

Context: Pozadie udalostí Dohoda o únií z roku 1800 zjednotila Kráľovstvo Veľkej Británie a Írske kráľovstvo ako Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Írska, zrušila írsky parlament a dala zastúpenie Írsku vo Westminsteri. Od začiatku bolo mnoho írskych nacionalistov proti únií a videli ju ako vykorisťovanie a zbedačovanie ich krajiny. Írske republikánske bratstvo (IRB) videlo príležitosť vytvoriť ozbrojenú organizáciu na vykonanie vlastných cieľov a 25. novembra 1913 bola vytvorená skupina Írski dobrovoľníci. Jej cieľom bolo "zabezpečenie a udržanie práva a slobody pre všetkých obyvateľov Írska. Vodcom Írskych dobrovoľníkov bol Eoin MacNeill ktorý nebol členom IRB. Bol vytvorený dočasný výbor, ktorý zahŕňal ľudí so širokou škálou politických názorov. Ďalšia militantná skupina Írska občianska armáda bola vytvorená odborármi v tom istom roku ako dôsledok Dublinskej výluky. Rastúca militarizácia Írskej politiky bola zatienená skoro, po vypuknutí Prvej svetovej vojny a zapojenie Írska do konfliktu.


Írsko (ostrov)

Context: Pozri aj  Írsko Grófstvo (Írsko) Provincia (Írsko) Zoznam ostrovov Írska


Krvavá nedeľa (1972)

Context: Vplyv na severoírske spory Napriek sporom sa všetky zainteresované strany zhodujú, že Krvavá nedeľa spôsobila negatívny zvrat v osude Severného Írska. Harold Wilson, predák opozície v Dolnej snemovni, zopakoval svoje presvedčenie, že jediným riešením problémov je zjednotenie celého Írska. William Craig, severoírsky minister vnútra, navrhol, aby časť mesta Derry na západnom brehu bola prisúpená Írskej republike. Keď pôvodne britská armáda prišla do Severného Írska, bola vítaná katolíkmi ako neutrálna sila, ktorá ich ochráni pred protestantskými bandami predstavovanými policajnými silami Kráľovskej ulsterskej polície a B-Specials. Po Krvavej nedeli sa katolíci od armády odvrátili a už nebola vnímaná ako ochranca, ale ako nepriateľ. Mladí nacionalisti boli viac priťahovaní extrémistickými republikánskymi skupinami. V situácii, keď Oficiálna IRA a Oficiálna Sinn Féin opustili hlavný prúd írskeho nacionalizmu a republikanizmu smerom k marxizmu, Dočasná IRA začala získavať podporu nespokojných radikalizujúcich sa mladých ľudí. V nasledujúcich dvadsiatich rokoch Dočasná IRA a ďalšie menšie republikánske skupiny ako Írska národná oslobodzovacia armáda začali ozbrojenú kampaň proti Britom, a to proti policajnej organizácii Kráľovská ulsterská polícia, britskej armáde a jej Ulsterskému obrannému pluku (Ulster Defence Regiment), ako aj proti protestantom všeobecne a proti unionistickým predstaviteľom. Medzi polovojenskými organizáciami nacionalistov / republikánov a unionistov / lojalistov (Ulsterské obranné združenie, Ulsterské dobrovoľnícke sily) sa rozhorela zatrpknutá a krutá vojna, ktorá si vyžiadala tisíce obetí. Ako príklady zverstiev teroristov možno uviesť zavraždenie troch členov Katolíckej popovej skupiny Miami Showband členmi polovojenskej organizácie UVF, ktorí zároveň oficiálne pôsobili ako príslušníci Ulsterského obranného pluku a pri svojej akcii boli oblečení v uniformách pluku, na druhej strane zase príslušníci Dočasnej IRA bombovým atentátom zabili veteránov druhej svetovej vojny a ich rodiny, ktorí navštívili pamätník v meste Enniskillen. Oficiálne ukončenie násilia zo strany niektorých hlavných polovojenských skupín na základe Veľkopiatokovej dohody (1998) a nové prešetrenie udalostí Savilleho vyšetrovacou komisiou dáva nádej k zahojeniu rán, ktoré po Krvavej nedeli zostali.


Benjamin Disraeli

Context: Prvé obdobie Stanleyho zdravotný stav sa zhoršoval, vo februári 1868 z funkcie premiéra odstúpil, a tak sa Disraeli stal jeho nástupcom. Konzervatívna vláda bola kabinetom menšinovým a prijatie reformy volebného práva vyvolalo nutnosť vyhlásiť nové všeobecné voľby. Hlavnou témou jeho prvého funkčného obdobia bolo riešenie otázok súvisiacich s Írskou cirkvou. Aj keď bolo Írsko prevažne katolícke, existovala tu aj protestantská cirkev, ktorá bola financovaná z výberu daní. Inicioval rozhovory s kardinálom Manningom o založení rímskokatolíckej univerzity v Dubline, ale medzitým Gladstone vydal vyhlásenie, v ktorom navrhol zrušenie Írskej protestantskej cirkvi. Tento návrh rozdelil konzervatívcov, zatiaľ čo viedol k zjednoteniu liberálov. Po voľbách získala Liberálna strana v dolnej komore parlamentu väčšinu a konzervatívna vláda padla.


Írsko

Context: Povrch a charakter územia Írsko je nížinatá krajina. Hory sa zdvíhajú iba na východe a juhozápade. Najvyšší vrchol vrchu sa volá Carrauntoohil, ktorý je vysoký . Na západnom pobreží sú skalnaté útesy omnoho väčšie a členitejšie, ako na východnom pobreží. Podnebie je v Írsku stále a teploty sú pomerne vyrovnané na celom území, lebo klíma ostrova je ovplyvňovaná teplým Golfským prúdom a prevládajúcimi juhozápadnými vetrami prichádzajúcimi od Atlantického oceánu. Najchladnejšími mesiacmi sú január a február, kedy sa priemerné teploty pohybujú v rozmedzí 4 až 7 °C, medzi najteplejšie mesiace sa radia júl a august, kedy priemerné teploty dosahujú 14 až 16 °C. Najslnečnejšími mesiacmi sú máj a jún, kedy dĺžka slnečného svitu dosahuje 5 až 7 hodín denne. V nízko položených oblastiach je priemerný ročný úhrn zrážok 800 až , zatiaľ čo v horách môže presahovať .


Zoznam prezidentov Írska

Context: Introduction Štandarda prezidenta Írska Tento článok obsahuje zoznam prezidentov Írska : Portrét Meno prezidenta V úrade od V úrade do Nominovaný politickou stranou 1 Douglas Hyde 25. jún 1938 24. jún 1945 celoparlamentná nominácia 2 Sean Thomas O Kelly 25. jún 1945 24. jún 1959 Fianna Fáil (1945) Sebanominácia (1952) 3 Éamon de Valera 25. jún 1959 24. jún 1973 Fianna Fáil 4 Erskine H. Childers 25. jún 1973 17. november 1974 Fianna Fáil 5 Cearbhall Ó Dálaigh 19. december 1974 22. október 1976 celoparlamentná nominácia 6 Patrick Hillery 3. december 1976 2. december 1990 Fianna Fáil 7 Mary Robinsonová 3. december 1990 12. september 1997 Labouristická stranaRobotnícka strananezávislá 8 Mary McAleeseová 11. november 1997 10. november 2011 Fianna Fáil (1997) Sebanominácia (2004) 9 Michael Daniel Higgins 11. november 2011 súčasnosť Labouristická strana Kategória:Politika v Írsku Kategória:Prezidenti Írska Írsko Kategória:Írske zoznamy


Štátny znak Írska

Context: Pozri aj  Írsko Írska hymna Írska vlajka


Dôstojník

Context: Veliaci dôstojníci väčšinou riadia vojenské jednotky, kde sú im podriadení poddôstojníci a mužstvo. Dôstojníci sú hlavnou autoritou jednotiek a nesú zodpovednosť za ich činnosť a splnenie úloh nariadených vyššími autoritami. Tiež nesú zodpovednosť za použitie sily ale aj financie, výzbroj a výstroj jednotky, či dohliadajú na disciplínu.  Hodnosť dôstojníka však môže byť pridelená aj príslušníkom rôznych druhov ozbrojených síl a špecialistom, ktorí nemusia byť bezprostredne veliacimi dôstojníkmi (napr. v letectve či zdravotnej službe).


Dôstojník

Context: Všeobecná charakteristika Veliaci dôstojníci väčšinou riadia vojenské jednotky, kde sú im podriadení poddôstojníci a mužstvo. Dôstojníci sú hlavnou autoritou jednotiek a nesú zodpovednosť za ich činnosť a splnenie úloh nariadených vyššími autoritami. Tiež nesú zodpovednosť za použitie sily ale aj financie, výzbroj a výstroj jednotky, či dohliadajú na disciplínu. Hodnosť dôstojníka však môže byť pridelená aj príslušníkom rôznych druhov ozbrojených síl a špecialistom, ktorí nemusia byť bezprostredne veliacimi dôstojníkmi (napr. v letectve či zdravotnej službe).


Práporčík

Context: Introduction  Práporčík (OR-9b) Práporčík je vojenská hodnosť, ktorá sa používa aj v iných zboroch a organizáciách. Zvyčajne je hierarchicky zaradená medzi práporčíkov.


Mikuláš Markus

Context: Hodnostný postup  zvk od 11. júla 1916 čatár v zálohe - 1. februára 1917 poručík pechoty v zálohe - 1. júla 1917 (s poradím od 1. augusta 1917) nadporučík pechoty - 7. máj 1921 s poradím od 1. augusta 1920. kapitán pechoty - od 1. apríla 1929 štábny kapitán pechoty - od 1 apríla 1936 major pechoty - od 17. mája 1939 podplukovník pechoty - od 1. júla 1940 plkovník pechoty - od 1. januára 1943 brigádny generák od 1. júna 1945 divízny generál od 23. októbra 1948. (s účinnosťou a poradím od 1. apríla 1947)..


Vojak 1. stupňa

Context: Introduction  Vojak 1. stupňa (OR-1) Vojak 1. stupňa je vojenská hodnosť, zaradená medzi mužstvo. V Ozbrojených silách Slovenskej republiky je to najnižšia vojenská hodnosť, nižšia ako Vojak 2. stupňa. Hodnosť vojaka 1. stupňa sa používa pri prípravnej štátnej službe, buď 9- až 12-týždňovej, alebo pri štúdiu na vojenskej vysokej škole. Túto hodnosť dostanú dňom prijatia na bakalárske vysokoškolské štúdium študenti Akadémie ozbrojených síl generála Milana Rastislava Štefánika. Súčasne sú menovaní do funkcie kadet. Po ukončení štúdia sú absolventi menovaní do dočasnej štátnej služby a do hodnosti poručík. Počas pôsobenia v hodnosti dostávajú vojaci hodnostný plat 296 €.


Kasárne

Context: Armáda V mnoho armádach, dôstojnícky a poddôstojnícky personál je často ubytovaný v kasárňach počas doby výcviku alebo služby. Mladší poddôstojníci a občas i dôstojníci často dostávajú menší priestor a bývajú ubytovaní spolu s radovými vojakmi, zatiaľ čo starší dôstojníci môžu zdielať alebo mať svoju izbu. Pojem „posádkové mesto“ je obvyklé označenie pre akékoľvek mesto, ktoré má kasárne alebo inú trvalú vojenskú prítomnosť.


Ženijné vojsko

Context: Úlohy vojska Medzi úlohy ženijného vojska patrí inštalácia vlastných a odstraňovanie nepriateľských zátarasov, ničenie nepriateľských krytov a opevnení prevádzkovo alebo strategicky nevhodných pre využitie vlastnými bojovými silami, ďalej zriaďovanie dopravných, presunových a zásobovacích ciest dočasného (provizórneho) alebo havarijného charakteru rýchle vystaviteľných, ako sú napríklad pontónové mosty a plavidlová preprava cez vodné toky. K činnosti vojska patria aj opevňovacie práce dôležitých objektov. Hlavné úlohy jednotiek ženijného vojska možno rozdeliť na dve základné oblasti, ktoré sa však navzájom prelínajú. Prvá oblasť, ženijná bojová podpora, v sebe zahŕňa úlohy a opatrenia zabezpečujúce vlastnú mobilitu vojsk, teda vojsk, ktoré podporujú. Sem možno zaradiť činnosti ako odstraňovanie nepriateľských zátarasov (mínové polia či nevýbušné zátarasy, závaly, barikády, blokády a stromové záseky). Ďalej zriaďovanie, opravy a údržbu ciest, zriaďovanie rôznych typov prepravísk, ako mosty na pevných či plávajúcich podperách, podvodné či brodové prepravisko. Ďalej úlohy a opatrenia znižujúce mobilitu nepriateľa, teda: ničenie mostov, komunikácií a cestných objektov, pokladanie mínových polí, ničenie domov, zriaďovanie stromových zásekov, sústav nevýbušných zátarasov, nástražných mín a pod. Úlohy zabezpečenia bojaschopnosti vojsk sú treťou oblasťou bojovej ženijnej podpory. Sem patria činnosti súvisiace s opevňovaním vlastných vojsk, budovanie okopov, krytov, opevnených skladov munície, výstavbu základní pri hrozbe náhleho napadnutia nepriateľom. Úlohy všeobecnej ženijnej podpory v sebe zahrňujú množstvo variabilných činností, napr. budovanie prístavov, letísk, opravy letísk, maskovanie, klamanie, priama bojová podpora (nasadenie ženistov ako jednotiek mechanizovaných) a pod.


Podpráporčík

Context: Introduction  Podpráporčík (OR-9c) Podpráporčík je vojenská hodnosť, ktorá sa používa aj v iných zboroch a organizáciách. Zvyčajne je hierarchicky zaradená medzi práporčíkov.


Čata (vojenská jednotka)

Context: Introduction Nastúpená čata pechoty nemeckého Bundeswehru Čata je vojenská jednotka obyčajne zložená z dvoch až štyroch družstiev, osádok alebo obslúh. V závislosti od krajiny a druhu vojsk môže mať 30 až 50 mužov. Čaty sú organizované do rôt (resp. batérií), ktoré majú tri až päť čiat. Zvyčajne sa čaty delia podľa druhu vojsk na mechanizované, tankové, ženíjne, guľometné atď., zriedkavo však môžu byť aj samostatné. Čata je najmenšou vojenskou jednotkou vedenou dôstojníkom, obyčajne poručíkom. Veliteľovi čaty asistujú vyšší poddôstojíci - čatári, v niektorých iných armádach seržanti. Vo väčšine armád, sa čaty delia na pechotné, tankové, mínometné atď. Francúzska armáda používa výraz čata iba pre jazdecké jednotky a pre iné druhy vojsk používa výraz družstvo, ktorý má v slovenčine iný ekvivalent. V hasičskom zbore, tvoria čatu dve alebo tri družstvá jednej zmeny.


Hierarchia

Context: Hierarchia armády  generál generálporučík generálmajor brigádny generál plukovník podplukovník major kapitán nadporučík poručík nadpráporčík práporčík podpráporčík štábny nadrotmajster nadrotmajster rotmajster rotný čatár desiatnik slobodník vojak 2. triedy vojak 1. triedy Napriek uvedenej hodnostnej hierarchii sa v armáde vyskytuje aj funkčná hierarchia. Niekedy sa môže stať, že vojak hodnostne nižší má vyššiu funkciu a je nadriadený hodnostne vyššiemu.


Generál

Context: Iné významy Vo Švajčiarsku sa pod označením generál skrýva vrchný veliteľ armády, tento post navyše existuje len v časoch vojny.


Milícia

Context: Pozri aj  Ľudové milície miličná armáda ozbrojené sily


Pozemné vojsko

Context: Hierarchia organizácie Hierarchické členenie pozemného vojska. vrchné velenie pozemných síl - má odlišné názvy prakticky v každej krajine. Niekedy je takéto velenie jednotné aj pre letectvo a námorníctvo. skupina armád - štáty s početným pozemným vojskom, majú v rámci veliteľstiev aj veliteľstvá skupiny armád, ktoré riadia viaceré armády operujúce v skupine na jednom bojisku. armáda zbor divízia brigáda - typ jednotky, ktorý môže byť súčasťou divízie, alebo môže operovať samostatne pluk prápor rota čata družstvo tím


Vojenské letectvo

Context: Členenie Vojenské letectvo tvorí: vojskové letectvo, protilietadlové raketové vojsko, rádiotechnické vojsko, prostriedky elektronického rušenia.


Omán

Context: Obrana a bezpečnosť Sultánove ozbrojené sily (, skr. (SAF)) sa delia do troch zložiek: Kráľovská armáda Ománu () Kráľovské námorníctvo Ománu () Kráľovské vzdušné sily Ománu () V roku 2002 disponovali ozbrojené sily Ománu celkovo 41 700 vojakmi, vrátane podružných zložiek. Pozemná armáda čítala 25 000 vojakov a tvorilo ju cez 100 hlavných bojových tankov a 37 tankov typu Scorpion . Letecký personál čítal 4 100 ľudí a disponoval 40 bojovými lietadlami. Námorníctvo malo k dispozícii posádku o 4 200 ľuďoch s 13 hliadkovými loďami. Kmeňové domobrany zvané Firqats sú polovojenskou zložkou a čítali 4 000 bojovníkov anizovaných v menších kmeňových skupinách. Ďalšími polovojenskými zložkami sú pobrežná policajná hliadka v počte 400 ľudí a menšie policajné letecké krídlo. V roku 2005 boli vojenské výdaje krajiny percentuálne voči hrubému domácemu produktu najvyššie na svete (11,4 % až 11,8 % HDP). V roku 2009 vydal Omán na obranu 1,545 miliardy ománskych rialov čili 4,003 miliardy amerických dolárov. Vojenská služba je dobrovoľná, branná povinnosť dosiaľ nebola zriadená.


Zoznam štátov podľa štátneho zriadenia

Context: Konštitučná monarchia V tomto politickom systéme je premiér vedúcou osobnosťou vlády a zákonodarného zboru. Hlavou štátu je monarcha, ktorý však nemá nijakú výkonnú moc a zastáva skôr reprezentačné úlohy. Andorra Belgicko Dánsko Holandsko Japonsko Kambodža Lesotho Luxembursko Malajzia Nórsko Samoa (tzv. Západná Samoa) Španielsko Švédsko Thajsko Zväzové kráľovstvo (Commonwealth realms) Konštitučná monarchia, v ktorej je formálnou hlavou štátu monarcha, no výkonná moc je v rukách národnej vlády a jej predsedu. Antigua a Barbuda Austrália Bahamy Belize Grenada Jamajka Kanada Nový Zéland Papua-Nová Guinea Spojené kráľovstvo Svätá Lucia Svätý Krištof a Nevis Svätý Vincent a Grenadíny Šalamúnove ostrovy Tuvalu Semi-konštitučná monarchia Premiér má výkonnú moc, no monarcha má stále značnú politickú silu, ktorú môže použiť podľa svojho uváženia. Bahrajn Jordánsko Kuvajt Lichtenštajnsko Monako Maroko Nepál


Austrália a Oceánia

Context: Štáty a závislé územia


Poddôstojník

Context: Funkcia Poddôstojníci sú všeobecne považovaní za chrbtovú kosť ozbrojených síl, keďže sú dôležitou súčasťou reťazca medzi velením, ktoré vydáva rozkazy a mužstvom, ktoré ich má vykonávať. Sú najnižším článkom velenia vojska, ako zástupcovia veliteľa čaty a velitelia družstiev. Sú priamo zodpovední za vykonanie rozkazov a splnenie vojenských úloh. Často tiež riadia výcvik a prípravu jednotiek vedúcu k splneniu bojových úloh. Výcvik samotných poddôstojníkov väčšinou zahŕňa rozvoj vodcovských a manažérskych schopností, rovnako ako prípravu na ovládanie konkrétnych bojových prostriedkov pre použitie v boji.


Poloprezidentská republika

Context: Základné vlastnosti Deľba moci je tu prevedená v duchu výraznej prevahy moci výkonnej nad mocou zákonodarnou; hlava štátu zohráva dôležitú politickú úlohu a zúčastňuje sa výkonu moci; existujú dva aktívne subjekty exekutívy: prezident a vláda na čele s premiérom.


Zoznam štátov podľa štátneho zriadenia

Context: Absolútna monarchia Monarchie, v ktorých monarcha je hlavou výkonnej zložky a sústreďuje sa v ňom celá moc. Bhután Brunej Katar Omán Saudská Arábia Spojené arabské emiráty Svazijsko Tonga


Severná Amerika

Context: Štáty a závislé územia


Divízia (vojenská jednotka)

Context: Druhy divízií  Pechotná divízia sa zvykne skladať z 3 pechotných plukov a 1 delostreleckého pluku a niekoľkých práporov podporných jednotiek. Tanková divízia sa od motostreleckej môže líšiť iba pomerom počtu tankových a motostreleckých plukov. U tankovej divízie sú to 2-3 tankové pluky k 1 motostreleckému, u motostreleckej divízie je pomer obrátený. Okrem základných plukov má divízia zväčša aj 1 až 3 delostrelecké pluky, 1 pluk protilietadlovej obrany, prápor raketového delostrelectva, vrtuľníkovú peruť, ženíjny prápor, spojovací prápor, automobilový prápor, prieskumný prápor, prápor rádioelektronického boja, zásobovací prápor, opravárenský prápor, medicínsko-sanitárny prápor, rotu chemickej obrany a podľa okolností aj niekoľko špeciálnych podporných jednotiek.


Vzdušno-kozmické sily Ruskej federácie

Context: Velenie  Funkcia Hodnosť Meno Hlavný veliteľ vzdušno-kozmických síl generálplukovník Sergej Vladimirovič Surovikin Náčelník hlavného štábu – prvý zástupca hlavného veliteľa vzdušno-kozmických síl generálporučík Viktor Musavirovič Afzalov Zástupca hlavného veliteľa vzdušno-kozmických síl generálporučík Andrej Viačeslavovič Judin Zástupca hlavného veliteľa vzdušno-kosmických sil – veliteľ vojenských vzdušných síl generálporučík Sergej Vladimirovič Dronov Zástupca hlavného veliteľa vzdušno-kosmických sil — veliteľ vojska protivzdušnej a protiraketovej obrany generálporučík Jurij Nikolajevič Grechov Zástupca hlavného veliteľa vzdušno-kosmických sil — veliteľ kozmického vojska generálplukovník Alexandr Valentinovič Golovko


Pozemné vojsko

Context: Introduction Súbor:Soldiers from 12th Mechanized Battalion of 1st Mechanized Brigade2.jpg|náhľad|Vojaci z 12. mechanizovaného práporu 1. mechanizovanej brigády Pozemných síl OS SR Pozemné vojsko alebo pozemné sily sú druh resp. časť ozbrojených síl určená na vedenie bojovej činnosti na zemi. Vo väčšine štátov predstavuje pozemné vojsko najväčšiu časť ozbrojených síl. Podľa inej definície ide o „vojsko zložené z poľného vojska, vojska domobrany a síl rýchleho nasadenia.“


Poddôstojník

Context: Introduction Poddôstojník nemeckého Wehrmachtu s ďalekohľadom a samopalom (vľavo) kráčajúci po boku svojich vojakov cez obec počas bojov vo Francúzsku cez druhú svetovú vojnu v lete 1944. Poddôstojník je príslušník ozbrojených síl (prípadne policajného či hasičského zboru), ktorého funkcia poskytuje určité veliteľské a poriadkové právomoci nad mužstvom. V Ozbrojených silách Slovenskej republiky medzi poddôstojnícke hodnosti patria (od najnižšej po najvyššiu) čatár, rotný, rotmajster, nadrotmajster a štábny nadrotmajster. V slovenskom Policajnom zbore sú poddôstojníkmi všetci príslušníci s hodnosťami: strážmajster, nadstrážmajster, podpráporčík, práporčík, nadpráporčík). Poddôstojníci sa v PZ odlišujú od dôstojníkov farbami kovov svojich hodnostných označení. Poddôstojníci majú svoje značenie (hviezdy) v striebornej farbe zatiaľ čo dôstojníci ho majú v zlatej farbe. Poddôstojníci väčšinou nezastávajú žiadnu vyššiu funkciu.


Plukovník

Context: Pozri aj  Vojenská hodnosť


Major

Context: Pozri aj  Vojenská hodnosť


Generálporučík

Context: Pozri aj  Vojenská hodnosť Kategória:Vojenské hodnosti Kategória:Generáli


Slobodník

Context: Pozri aj  Vojenská hodnosť


Čatár

Context: Pozri aj  Vojenská hodnosť Kategória:Vojenské hodnosti


Generálporučík

Context: Introduction  Generálporučík (OF-8) Generálporučík je generálska hodnosť, ktorej držiteľ má právo na náplecníkoch svojej uniformy nosiť 3 generálske hviezdy. Pôvodne sa hodnosť generálporučík používala pre 2-hviezdičkového generála. Tak to bolo aj v česko-slovenskej armáde a naďalej to platí najmä v Rusku a v štátoch bývalého Sovietskeho zväzu. V týchto krajinách vojenskej hodnosti 3-hviezdičkový generálporučík zodpovedá hodnosť generálplukovník. Generálporučík (trojhviezdičkový) spravidla zastáva funkciu, ktorá je najbližšie k funkcii určenej pre hodnosť generál. V podmienkach Ozbrojených síl Slovenskej republiky je takouto funkciou pre 3-hviezdičkového generálporučíka funkcia zástupcu náčelníka generálneho štábu. V Ozbrojených silách SR je najbližšia nižšia hodnosť generálmajor a najbližšia vyššia hodnosť generál.


Desiatnik (hodnosť)


Pozemné vojsko

Context: Členenie Pozemné sily sa skladajú z týchto druhov síl: mechanizované sily, tankové sily, výsadkové sily, raketové sily, delostrelectvo, sily protivzdušnej obrany. Kvôli zabezpečeniu bojovej činnosti sú v pozemnom vojsku tiež špeciálne druhy síl, napr.: ženijné sily, chemické sily, spojovacie sily, rádiotechnické sily, železničné sily, automobilové sily, cestné sily, sily logistiky.


Organizačná štruktúra USAF

Context: Introduction  Hlavné veliteľstvá vzdušných síl ( USAF MAJCOMs ) Veliteľstvo vzdušného boja ( Air Combat Command , ACC ) Veliteľstvo leteckej výuky a výcviku ( Air Education and Training Command , AETC ) Veliteľstvo globálneho úderu vzdušných síl ( Air Force Global Strike Command , AFGSC ) Veliteľstvo vzdušných síl pre zásobovanie a obstarávanie ( Air Force Materiel Command , AFMC ) Veliteľstvo záloh vzdušných síl ( Air Force Reserve Command , AFRC ) Veliteľstvo špeciálnych operácií vzdušných síl ( Air Force Special Operations Command , AFSOC ) Veliteľstvo leteckej prepravy vzdušných síl ( Air Mobility Command , AMC ) Vzdušné sily Spojených štátov v Európe – Vzdušné sily Afrika ( United States Air Forces in Europe – Air Forces Africa , USAFE-AFAFRICA ) Pacifické vzdušné sily ( Pacific Air Forces , PACAF ) Národná letecká garda ( Air National Guard , ANG )


Organizačná štruktúra USAF

Context: Veliteľstvo záloh vzdušných síl (AFRC) Emblém veliteľstva záložných vzdušných síl Sídli na základni Robinsovej základni vzdušných síl v Georgii, USA. Bolo založené 17. februára 1997. Vedie ho trojhviezdičkový generálporučík a zodpovedá za päť záložných leteckých základní. Veliteľstvo má k dispozícii približne 375 bojových a podporných lietadiel. Pri mobilizácii sú lietadlá tohto veliteľstva priradené k iným veliteľstvám v štruktúre amerického letectva. Veliteľstvo špeciálnych operácií vzdušných síl (AFSOC) Emblém veliteľstva špeciálnych operácií vzdušných síl Sídli na Hurlburtovom letisku na Floride a zamestnáva viac než 16 500 osôb. Jeho úlohou je poskytovanie špecializovanej vzdušnej podpory na úlohy nekonvenčného boja. Bolo založené 22. mája 1990 a pokračuje vo svojom raste, ktorý je výsledkom skúseností, nadobudnutých v Iraku, Afganistane a v operáciách po celom svete. Veliacim dôstojníkom je generálplukovník a spadá pod neho jedna letecká armáda. Spravuje tri základne a patria pod ňu aj niektoré pracoviská na Eglinovej základni vzdušných síl.


Ženijné vojsko

Context: Činnosť vojska Ženijné vojsko plní úlohy samostatne alebo v súčinnosti s inými druhmi vojsk. V dobách mieru plní úlohy spojené s civilnou ochranou a pomocou pri katastrofách prírodného alebo iného charakteru.


Veliteľ

Context: Introduction Sovietsky veliteľ vedúci svoju jednotku do boja. Veliteľ je ten kto velí organizovanej vojenskej jednotke, resp. vozidlu alebo lodi. Týmto termínom sa označujú aj osoby riadiace činnosť policajných alebo hasičských jednotiek. Osoba poverená touto funkciou nesie za jednotky pod svojim velením osobnú zodpovednosť a musí sa riadiť vojenskými predpismi a vojnovým právom. Medzi dôležité úlohy veliteľa patrí udržiavanie disciplíny a bojovej pripravenosti jednotky. Veliteľ zodpovedá za činy svojich podriadených a je povinný ich kontrolovať. Podriadení sú naopak povinní chrániť svojho veliteľa v boji a v prípade jeho zranenia alebo smrti musia prevziať velenie jednotky aby splnili úlohy v stanovenej dobe. Menším vojenským jednotkám napr. družstvám môžu veliť poddôstojníci, väčším jednotkám ako sú čata velia dôstojníci. Aj z tohto dôvodu sa často používa ako synonymum označenia veliteľ termín veliaci dôstojník (angl. Commanding Officer, skrátene CO).


Royal Air Force

Context: Štruktúra Profesionálnym vedúcim RAF je náčelník štábu letectva ( Chief of the Air Staff ). Náčelník štábu letectva je zároveň vedúcim predstavenstva Rady vzdušných síl ( Air Force Board ), ktorá je výborom Rady obrany ( Defence Council ). Rada vzdušných síl je správnou radou RAF a pozostáva z niekoľkých vysokopostavených dôstojníkov. Veliteľská právomoc je prenesená z Rady vzdušných síl na veliteľstvo RAF. Zatiaľ čo v minulosti existovali individuálne veliteľstvá zodpovedné za bombardéry, stíhačky, výcvik atď., dnes existuje len Letecké veliteľstvo ( Air Command ) so sídlom na základni RAF High Wycombe. Napriek tomu, že toto veliteľstvo vedie samotný náčelník štábu letectva, nefunguje takým spôsobom ako predchádzajúce veliteľstvá s vlastnými samostatnými leteckými veliacimi dôstojníkmi ( Air officers commanding ) a personálom vzdialeným od Whitehall. Skupiny Skupiny sú podriadené Leteckému veliteľstvu a sú zodpovedné za rôzne typy operácií vo vymedzených geografických oblastiach: 1. skupina RAF ( No. 1 Group RAF ) koordinuje činnosť nadzvukového letectva RAF, spravodajstva, sledovania, zisťovania cieľov a prieskumu (ISTAR). 2. skupina RAF ( No. 2 Group RAF ) koordinuje činnosť leteckej prepravy vzdušných síl a ochrany vojsk RAF. 11. skupina RAF ( No. 11 Group RAF ) riadi letecké a vesmírne operácie. 22. skupina RAF ( No. 22 Group RAF ) je zodpovedná za poskytovanie kvalifikovaného a skúseného personálu RAF. 38. skupina RAF ( No. 38 Group RAF ) je zodpovedná za inžinierstvo a logistiku, komunikáciu a lekárske operácie. 83. expedičná letecká skupina ( No. 83 Expeditionary Air Group ) predstavuje operačné veliteľstvo RAF na Blízkom východe. Zodpovedá za britské letecké operácie v spoločných operačných oblastiach ( Joint Operating Areas ) v rámci operácií Kipion a Shader. Letecké základne Spojené kráľovstvo Zámorie RAF Akrotiri, Suverénne základňové územia Akrotiri a Dekeleia RAF Ascension Island, Ascension RAF Gibraltar, Gibraltár RAF Mount Pleasant, Falklandy


Virna Lisi

Context:
Narodila sa v Ancone, v kraji Marche v strednom Taliansku. Po ukončení strednej školy sa rozhodovala medzi štúdiom práv na rímskej univerzite, ako si priali jej rodičia, a štúdiom hry na klavír. Z právnickej fakulty ale vzápätí odišla a odmietla aj štúdium na konzervatóriu, o ktorom pôvodne uvažovala. Hudobný talent a láska k hudbe ju však priviedli do filmových ateliérov. Zariadil to rodinný priateľ, spevák Giacomo Rondinella, ktorý jej sprostredkoval vystupovanie v zábavných programoch, kde mohla uplatniť svoje hudobné vlohy. Prostredím filmových ateliérov sa zoznámila s ľuďmi, ktorí jej pomohli v jej ďalšej kariére. Prvú väčšiu filmovú príležitosť
jej ponúkol režisér Francesco Maselli vo filme Žena, o ktorej sa hovorí (La Donna del giorno). S týmto filmom reprezentovala Taliansko ako začínajúci mladá herečka na MFF v Karlových Varoch v roku 1957 a film získal Cenu mladých tvorcov.


Martina Stoesselová

Context: Kariéra V šoubiznise pôsobí od malička. Ako deväťročná účinkovala v seriáli „Patito Feo“ (Martina). Známou sa stala predovšetkým stvárnením postavy Violetty Castillo v seriáli Violetta vysielanom na Disney Channel. Po seriáli Violetta sa uskutočnilo aj turné ViolettaLIVE ktoré malo veľký úspech a podnietilo vznik filmu „Tini el gran cambio de Violetta“ (Tini nový život Violetty), v ktorom si zahrala hlavnú úlohu. Film mal premiéru v máji 2016 a TINI k nemu naspievala 20 piesní v španielčine a v angličtine. Od roku 2017 sa venuje svojej sólovej speváckej kariére pod umeleckým menom TINI. V roku 2018 v spolupráci so spevákom Álvarom Solerom a reperom Flo Rida naspievala remix piesne La Cintura . Taktiež sa stala tvárou novej kampane kozmetickej značky Pantene Argentina. Stala sa porotkyňou v La Voz Argentina v preklade hlas Argentíny.Vydala svoje 2.album s názvom Quiero Volver v preklade "Chcem sa Vrátiť." 2019 spolupracovala so spevákom Jonas Blue na pesničke Wild. Dabovala postavičku Moxy vo filme Ugly Dolls. Spustila 2.Túrne Quiero Volver Tour. V roku 2020 vydala svoje 3.album z názvom Tini Tini Tini. Na albume sa nachádza 14 piesní. Un beso de Madrid s Alejandro Sanz, Fresa s Lalo Ebratt a mnoho ďalších spoluprác. Tiež sa zúčastnila v La Voz España (Hlas Španielska) ako poradkyňa spevákovi Alejandro Sanz.


Mihaela Mihai

Context: Životopis Je absolventkou Národného hudobného konzervatória (Conservatorului Naţional de Muzică) v Bukurešti, kde študovala hru na husle a klavír. Vyhrala prvú cenu na „Coupe d Europe du Tour de Chant“ v roku 1971 v Belgicku. Hrala v rumunských celovečerných filmoch „Cartierul veseliei“ (Miesto smiechu, 1964), „Asediul“ (Obliehanie, 1970), „Bariera“ (Bariéra, 1972). Manžel Mihai Stihi. Roku 1975 uzatvára zmluvu so spoločnosťou „Phonogram“ v Paríži, kde sa aj sťahuje. Tam si vezme Francúza Maxima Dufuora, majiteľa dvoch reklamných agentúr, s ktorým má dcéru Isabelle-Marie. Roku 1990 sa vracia do Rumunska, kde je však prijatá s nepriateľstvom, tak sa vracia do Paríža. Vezme si Caisu Dumitru, veľvyslanca Rumunska v Paríži, s ktorým sa však tiež rozvedie a roku 2000 sa vracia do Rumunska. Potom sa ešte bez úspechu pokúša kandidovať za europoslankyňu za Rumunsko.


Riff Cohenová

Context: Životopis Narodila sa a vyrastala v štvrti Ramat Aviv na severozápade Tel Avivu, v rodine otca tunisko-židovského a matky alžírsko-francúzsko-židovského pôvodu. Po absolvovaní stredoškolského štúdia nastúpila na štúdium muzikológie na Telavivskej univerzite a zároveň začala vystupovať ako speváčka v hudobnej skupine. Po tom, čo získala umelecké štipendium sa v roku 2008 presťahovala do Paríža. Debutovala singlom „A Paris“ (2012), ktorý sa stal základom pre rovnomenný album vydaný v roku 2012. Ten obsahuje celkom 14 skladieb, z ktorých sú štyri naspievané v hebrejčine, jedna v núbijčine a zvyšok vo francúzštine. V septembri 2012 vystúpila ako predskonka na telavivskom koncerte skupiny Red Hot Chili Peppers, ktorý sa konal v rámci ich svetovej túr I m with You World Tour . V októbri 2012 uzavrela kontrakt s hudobným vydavateľstvom AZ Records. V roku 2013 jej Telavivská asociácia skaldateľov, autorov a vydavateľov hudobných diel udelila cenu „nečakaný objav roka“. Hudobne sa podieľala sa na tvorbe albumu Le Monde Möö (2014) rockovej skupiny Moodoïd a v roku 2015 vydala svoj ďalší album pod názvom A La Menthe . Okrem hudobnej tvorby sa príležitostne venuje filmovému herectvu. Vystúpila v krátkometrážnom izraelskom filme Yeladim (2008) režisérky Yuly Gidronovej a izraelskej celovečernej dráme The Golden Pomegranate (2010) režiséra Dana Turgemana. Vo vedľajšej úlohe sa predstavila tiež v koprodukčnej, francúzsko-kanadsko-izraelskej dráme Une bouteille à la mer (2011, dosl. Fľaša v gazskom mori) režiséra Thierryho Binistiho.


Renata Scottová

Context: Život Debutovala v osemnástich rokoch rolou Violetty vo Verdiho La traviata . V La Scale prvýkrát spievala v roku 1953. Do zahraničia prenikla v septembri 1957, to keď na festivale v Edinburghu musela zaskočiť za slávnu Mariu Callasovú v Belliniho La sonnambula a zožala úspech. Jej kariéra kulminovala v 60. rokoch 20. storočia. Roku 1964 spievala s ansámblom La Scaly aj v Bolšojom teatru v Moskve, išlo o prvé vystúpenie západných operných umelcov v Sovietskom zväze v ére Studenej vojny. O rok neskôr debutovala v Metropolitnej opere v New Yorku v Madama Butterfly . Na tejto scéne potom stvárnila 26 rolí vo viac ako 300 predstaveniach. Spevácku kariéru ukončila v roku 2002 a potom sa úspešne obrátila k réžii (o. i. Ceny Emmy za televíznu réžiu Gioconda a Traviaty ) a pedagogickej činnosti na Accademia Nazionale di Santa Cecilia v Ríme a na Juilliard School v New Yorku. Žije v USA, spolu so svojím manželom, huslistom Lorenzo Anselmim.


Gigliola Cinquetti

Context: Životopis Vo veku šestnásť rokov vyhrala s piesňou „Non ho l età“ Festival Sanremo a Eurovision Song Contest. Skladba získala tiež platinovú platňu. V roku 1966 vyhrala v Sanremo druhýkrát s piesňou „Dio come ti amo“, ktorú s ňou spieval Domenico Modugno. V roku 1974 získala na súťaži Eurovízia druhé miesto za pieseň „SI“, ktorá tiež obsadila ôsme miesto na UK Singles Chart pod názvom „Go (Before You Break My Heart)“. Vysielanie piesne však bolo v Taliansku zakázané kvôli obavám, že by jej názov („Áno“) mohol ovplyvniť práve prebiehajúce referendum o legalizácii rozvodov. V roku 1991 uvádzala prenos z Veľkej ceny Eurovízie spolu s Toto Cutugnom. Pôsobí ako moderátorka televízie RAI. V roku 2001 hrala vo filme I Cavalieri che fecero l impresa . Vydala autobiografickú knihu In viaggio con lei . Jej manželom je Luciano Teodoro, majú dvoch synov.


Laima Vaikule

Context: Introduction  Laima Vaikule ( 31. marec 1954, Cēsis, Lotyšská sovietska socialistická republika, dnes Lotyšsko) je lotyšská herečka, speváčka, režisérka a choreografka, ktorá je v Európe a v bývalom ZSSR známa najmä vďaka populárnym hitom ako „Vernisage“ a „Charlie“ .


Virna Lisi

Context: Filmografia (výber) Virna Lisi vo filme Dámy a pánové (1965)


Ornella Muti

Context: Introduction Ornella v roku 2000 Ornella Muti ( 9. marec 1955, Rím), rodným menom Francesca Romana Rivelli je talianska herečka a bývalá modelka.


Isabella Rosselliniová

Context: Introduction  Isabella Fiorella Elettra Giovanna Rosselliniová ( 18. jún 1952, Rím, Taliansko) je talianska herečka, modelka a maliarka.


Lucia Bosè

Context: Introduction  Lucia Bosè ( 28. január 1931, Miláno, Taliansko - † 23. marec 2020, Segovia, Španielsko) bola talianska herečka.


Melina Kanakaredesová

Context: Zo života Narodila sa a vyrastala v Ohiu. Študovala v Ohiu a v Pittsburghu. Jej prvou väčšou úlohou bola Eleni Andros Spaulding Cooper v seriáli Guiding Light . Jej najznámejšími úlohami sú Dr. Sydney Hansenová v seriáli Providence , ktorý sa vysielal v rokoch 1999 – 2002, a od roku 2004 Stella Bonasera v seriáli C.S.I.: Kriminálka New York . Objavila sa napríklad v seriáloch Polícia New York , Zapadákov , Smer juh . Z filmov je to napríklad The Long Kiss Goodnight a 15 Minutes .


Lina Wertmüllerová

Context: Životopis Narodila sa v katolíckej rodine švajčiarskeho pôvodu. Svoju kariéru začala ako herečka, hrajúca desať rokov pred tým, než začala pracovať ako asistentka režiséra na filme Federica Felliniho 8½ v roku 1962. Nasledujúceho roku natočila svoj režisérsky debut The Lizards . Nasledovalo niekoľko nasledujúcich mierne úspešných filmov, ale bolo to až v roku 1972, kedy dosiahla medzinárodné uznanie sériou štyroch filmov v ktorých hral Giancarlo Giannini. Posledný, a najlepšie prijatý, bol film z roku 1975 Seven Beauties , ktorý jej priniesol 4 nominácie na Academy Awards a stal sa medzinárodným hitom. Hoci jej kariéra bola odvtedy veľmi plodná, a je stále aktívna režisérka, žiaden z jej neskorších filmov nemal taký dopad ako jej práce zo 70. rokov 20. storočia, kedy spolupracovala s Gianninim. Jej manželom bol Enrico Job, umelecký dizajné, ktorý pracoval na niekoľkých jej filmoch.


Jessica Albová

Context: Kariéra  Začiatky (1992 – 1999) Jessica sa na filmovej scéne mala prvý raz objaviť v pôvodne malej roli v komédii Všetko je dovolené (Camp Nowhere) v roku 1994. Zamýšľaná dvojtýždenná účasť na natáčaní sa však nakoniec pretiahla na dva mesiace, keď jedna z hlavných predstaviteliek filmu od zmluvy odstúpila a Jessica dostala jej rolu. Jessica s úsmevom pripúšťa, že to nebol nejaký jej fenomenálny talent alebo kúzlo, ktoré prinútili režiséra obsadiť ju do tejto roly. Boli to jej vlasy, ktoré jej dodávali na originalite. Albová v roku 2007 Mladá Jessica natočila tiež televízne reklamy pre Nintendo a J.C. Penney a účinkovala v niekoľkých nezávislých filmoch. Objavila sa v malej roli mladého snoba v troch epizódach komediálneho seriálu Tajuplný svet Alex Mackovej (The Secret World of Alex Mack) . V rokoch 1995 – 1996 si zahrala Mayu v prvých dvoch sériách známeho Flippera . Pod dohľadom svojej matky sa Jessica učila plávať skôr, ako vedela chodiť a má tiež potápačskú licenciu (PADI), čo jej umožnilo užívať si s delfínmi, keď sa v Austrálii natáčala prvá séria. V roku 1996 sa objavila vo filme Venus Rising ako mladá Eva. V tom istom roku si zahrala malú rolu Márie v jednej epizóde známeho seriálu Nemocnica Chicago Hope. O rok neskôr bola hosťom v kanadskej talk show Dini Petty Show , kde hovorila o svojej dovtedajšej hereckej kariére a o roli v seriáli Flipper . V roku 1998 pokračovala v seriálových roliach hosťovaním v seriály Loď lásky (Love Boat) , kde si zahrala dievča zamilované do mladého syna kapitána lode, hrala tiež v dvoch epizódach seriálu Beverly Hills 90210 ako Leanne alebo v seriáli Brooklyn South ako Melissa. Okrem hosťovania v seriáloch tiež účinkovala vo filme P.U.N.K.S. , ktorý bol uvedený začiatkom roku 1999. V roku 1999 sa tiež objavila v mnohých časopisoch a začala získavať lepšie obsadenia vo filmoch. V romantickej komédii Nepobozkaná (Never Been Kissed) si zahrala menšiu rolu Kirsten Liosis po boku Drew Barrymore. Väčšia rola potom prišla v podobe Molly v horore Ruka zabijak (Idle Hands) . Jej herecké výkony v týchto dvoch filmoch spôsobili rozruch v zábavnom priemysle a Jessica tiež vzbudila väčšiu pozornosť médií než dovtedy. V tom istom roku dostala taktiež hlavnú rolu v thrilleri Paranoia (Paranoid) , ktorý sa dostal na plátna kín o rok neskôr. Prelomové roky (2000 – 2008) Albová v roku 2008 Zásadný zlom v jej hereckej kariére prišiel nepochybne v roku 2000 spolu s hlavou rolou v úspešnom sci-fi seriáli Temný anjel (Dark Angel) . Po úspechu Temného anjela sa už Jessica objavovala prevažne v hlavných roliach. V roku 2002 natočila romantický film So slovníkom v posteli (The Sleeping Dictionary) , ktorý bol uvedený v nasledujúcom roku, kde si zahrala pôvabnú Selimu. V roku 2003 si zahrala v tanečnom filme Honey barmanku Honey Danielsovú, v roku 2004 sa dostala malú rolu v horore A Dream of Color in Black and White a ešte v tom istom roku začala natáčať na Bahamách film Do hlbiny (Into the Blue) , kde hrá jednu z hlavných postáv – Sam (film bol uvedený v roku 2005). Rok 2005 bol v kariére Jessicy v znamení filmových adaptácií komixových predlôh. Najprv to bolo Sin City – mesto hriechu (Sin City) , natočené podľa pôvodného komixu, kde Jessica hrala jednu zo svetlejších rolí v celom filme, barovú tanečnicu Nancy Callahanovú. Film bol režijným dielom troch hviezdnych režisérov – Roberta Rodrigueza, Franka Millera a Quentina Tarantina. Ďalším filmovým stvárnením komixu bola známa Fantastická štvorka (Fantastic Four) , kde si zahrala jednu z postáv kľúčovej štvorice, vedkyňu Susan Stormovú, nazývanú vďaka jej schopnostiam aj Neviditeľná žena (Invisible Woman). V roku 2006 dokončila prácu na filmoch Awake (ako Sam) a Good Luck Chuck (ako Cam Wexlerová). Natočila tiež pokračovania filmovej adaptácie Fantastickej štvorky s názvom Fantastic Four: Rise of the Silver Surfer , kde pokračuje vo svojej predošlej roli Neviditeľnej ženy. V priebehu roku 2007 natočila tiež prerobenú verziu pôvodného hongkonského thrilleru Oko (The Eye) , kde hrá slepé dievča Allison, ktorá podstúpi operáciu rohovky, ktorá má vedľajšie následky, vďaka ktorým môže vidieť nepredstaviteľné javy. Jessica tu pracovala po boku Toma Cruisa, ktorý je tiež producentom filmu.


Virna Lisi

Context: Introduction  Virna Lisi , rodným menom Virna Pieralisi ( 8. november 1936, Ancona, Taliansko - 18. december 2014, Rím) bola talianska herečka.


Melinda Clarke

Context: Súkromný život Jej manželom bol Ernie Mirich, v rokoch 1997 až 2005. Majú spolu jedno dieťa, dcéru Catherine Grace, narodenú v roku 2000. V septembri 2015 sa vydala druhý krát, za Adama Farmera, v jej rodnom meste. Na základe jej hereckej postavy, boli vytvorené dve akčné figúrky. Prvou bola postava Jessicy Priest, vo filme Spawn , z roku 1997 a druhou bola rola Velascy, z televízneho seriálu Xena .


Diana Doll

Context: Kariéra Pred začatím kariéry pracovala ako grafická dizajnérka. V pornobiznise debutovala relatívne neskoro – ako 25 ročná. Prvý film Brazilian Snake nakrútila v roku 2001. Jej kariéra pornoherečky a modelky sa však rozbehla až dva roky neskôr v USA. Pracovala pre rôzne známe európske aj americké štúdiá. Medzi rokmi 2004 - 2006 dočasne prestala nakrúcať scény s mužmi a sústredila sa na lesbické a sólo scény. Počas svojej kariéry nakrútila cez 250 pornofilmov. V rokoch 2008 a 2009 bola na AVN Awards nominovaná na „najlepšiu zahraničnú herečku roka“.


Claudia Rossi

Context: Kariéra Claudia Rossi vstúpila do pornopriemyslu v roku 2003, vo veku 20 rokov. Claudia Rossi podpísala exkluzívny kontrakt s Európskou produkčnou spoločnosťou Moiré Candy. Počas svojej kariéry nakrútila viac ako 250 pornofilmov. V rokoch 2007 a 2009 bola na AVN Awards nominovaná na „najlepšiu zahraničnú herečku roka“. Na svojom osobnom blogu píše o jej živote, o svojom psovi a o jazdení na koni, jej priateľoch, aj to že jej najobľúbenejší spisovateľ je Erich Maria Remarque a rada počúva hudbu Rammstein.


Marisa Allasiová

Context: Životopis Narodila sa ako dcéra Lucie Rocchiettiovj a Federica Allasia, ktorý bol v 30. a 40. rokoch brankárom v AC Torino a CFC Janov a neskôr pracoval ako tréner. Rodina sa preto často sťahovala. V Janove a neskôr v Ríme navštevovala herecké kurzy, napríklad u Wandy Capodaglio. V 16-tich debutovala na filmovom plátne v Gli eroi della Domenica . Bola tiež obľúbenou dabérkou. Na jeseň 1957 sa objavila na obálke amerického pánskeho časopisu Modern Man Quarterly . 10. novembra 1958 sa v Serralunga di Crea vydala za talianskeho šľachtica Piera Francesca Vittoria Maria Agostina Lucu Frediano Calviho di Bergolo a skončila s filmovou kariérou. Narodili sa im syn a dcéra.


Maggie Gyllenhaalová

Context: Súkromný život V roku 2002 začala chodiť s jej hereckým kolegom Petrom Sarsgaardom. V roku 2009 sa zosobášili a majú spolu dve dcéry, narodené v roku 2006 a 2012.


Suzi Quatro

Context: Herečka a rozhlasová moderátorka Suzi Quatro dostala niekoľko príležitostí zahrať si epizódne postavy v televíznych seriáloch, ako bola napríklad rola Leather Tuscadero, matky priateľky Fonzieho, jedného z hlavných postáv v americkom sitcome Happy Days (v r. 19741984). Niekoľko drobných úloh sa Suzi ušlo aj v ďalších známych seriáloch, ako sú Dempsey a Makepeaceová , Vraždy v Midsomeri a iné. Suzi sa v roku 2006 uchádzala o priazeň divákov v britskej reality show Trust Me – I m A Beauty Therapist , v ktorej sa osem britských celebrít školilo v jednom kozmetickom salóne v Južnom Walese. Suzi Quatro hosťuje aj v programoch stanice BBC Radio 2 o rockovej hudbe. Prvý z nich mal názov Rockin with Suzi Q a v súčasnosti vysiela počas sobôt program Wake Up Little Suzi , ktorý sa dá stiahnuť aj na webových stránkach rádia BBC..


Jasmin Geratová

Context: Život Jasmin je dcérou nemeckej matky a tureckého otca. V roku 1994 vyhrala súťaž Bravo girl. Neskôr začala pracovať v nemeckých televíziách, kde moderovala relácie ako Heart Attack či Chartbreaker . Svoju hereckú kariéru zahájila v roku 1997.


Rena Soferová

Context: Kariéra Jej prvou hereckou rolou, bola postava Lois Marie Cerullo, v televíznom seriály Všeobecná nemocnica . Za svoj herecký výkon v seriály získala v roku 1995 ocenenie Daytime Emmy. V televíznom seriály účinkovala do roku 1997, potom ju nahradila Lesli Kay. V rokoch 1998 až 1999 stvárnila rolu Amandy v televíznom seriály Melrose Place . O rok neskôr, stvárnila vedľajšiu úlohu v komédii Kňaz, rabín a blondínka alebo keď sa traja majú radi , po boku Jenny Elfman a Bena Stillera. V roku 2002 stvárnila rolu učiteľky Desjardinovej v televíznom spracovaní filmu Carrie . Hosťovala tiež v rôznych televíznych seriáloch, ako napríklad Seinfeld , Hrdinovia , Priatelia či Dva a pol chlapa . Od roku 1990 do roku 2021 stvárnila rolu Quinn Fuller Forrester, v mydlovej opere The Bold and the Beautiful a objavila sa tak v 903 epizódach.


Alyssa Milanová

Context: Introduction  Alyssa Jayne Milanová ( 19. december 1972, Brooklyn, New York, New York, USA ) je americká herečka. Pochádza z taliansko-americkej rodiny – jej matka Lin je módna dizajnérka, otec Tom prepracováva filmovú hudbu. K herectvu sa dostala úplnou náhodou, keď ju pestúnka jedného dňa vzala so sebou na konkurz do putovného muzikálu Annie , ktorý odštartoval na Broadwayi. Kým pestúnka odišla naprázdno, Alyssa mala vtedy šťastie a dostala svoju prvú rolu. V siedmich rokoch tak s mamičkou vyrazila na osemnásť mesačné divadelné turné. Domov sa vrátila ako energická a charizmatická mladá herečka, ktorá sa z účinkovanie v reklamách v desiatich rokoch prehupla do seriálu Who s the Boss . Z Hollywoodu už neodišla. V Európe sa najviac sa stala známou svojou rolou v seriáli Čarodejnice ( Charmed ). Na Nový rok 1999 sa vydala za Cinjuna Tate a 20. novembra toho istého roku sa rozviedli. 15. augusta 2009 sa vydala za Davida Bugliariho.


Vanessa Paradisová

Context: Introduction  Vanessa Paradisová (; 22. december 1972 Saint-Maur-des-Fossés, Francúzsko) je francúzska speváčka, herečka a modelka. Známou sa stala svojou piesňou „Joe le taxi“ (slovensky „Taxikár Joe“) už v roku 1987, v čase, keď mala len 14 rokov. Jej mladšia sestra Alysson je tiež herečkou. V rokoch 1998-2012 žila s partnerom Johnnym Deppom, s ktorým má dve deti - dcéru Lily-Rose Melody Deppovú ( 27. máj 1999) a syna Johna Christophera Deppa III. ( 9. apríl 2002). Dňa 20. júna 2012 pár oficiálne potvrdil svoj rozchod.


Katharine Rossová

Context: Osobný život Je piaty raz vydatá. Jej prvým manželom bol herec Joel Fabiani v rokoch 1960 až 1962, druhým John Marion 1964 až 1967. V roku 1969 si vzala oscarového kameramana Conrada L. Halla, s ktorým sa zoznámila pri natáčaní filmu Butch Cassidy a Sundance Kid ., rozviedli sa v roku 1973. V roku 1975 sa stal jej štvrtým manželom Gaetano "Tom" Lisi, s ktorým sa stretla pri natáčaní filmu The Stepford Wives ., rozviedli sa v roku 1979. So svojim súčasným manželom Samom Elliottom hrala v roku 1978 vo filme The Legacy . Vzali sa v máji roku 1984 a v septembri 1984 sa im narodila dcéra Cleo Rose.


Lauren Jauregui

Context: Introduction  Lauren Jauregui , vlastným menom Lauren Michelle Jauregui Morgado , ( 27. jún 1996, Miami, USA) je americká speváčka a skladateľka kubánskeho pôvodu. Je známa ako členka skupiny Fifth Harmony. Začala kariéru po tom, čo sa zúčastnila konkurzu X Factor v druhej sezóne, kde sa zišla a vytvorila skupina. Po dokončení tretej sezóny vytvorili dievčatá dva štúdiové albumy, Reflection (2015) a 7/27 (2016). Lauren Jauregui je dcéra Michaela a Clary Jauregui a má dvoch mladších súrodencov Taylor a Christophera.


Cardi B

Context: Introduction  Belcalis Marlenis Almanzar ( 11. október 1992, New York, New York, Spojené štáty), známa pod umeleckým menom Cardi B , je americká raperka. Narodila sa a vyrastala v newyorskej štvrti Bronx. Prvýkrát upútala pozornosť cez sociálne médiá, kde diskutovala o svojej kariére striptérky; vďaka svojmu tvrdému a úprimnému postoju sa stala internetovou celebritou na Instagrame. V rokoch 2015 až 2017 pôsobila v seriáli VH1, Love & Hip Hop: New York a vydala dva mixtapy. Od podpísania zmluvy s vydavateľstvom Atlantic Records v roku 2017 sa jej dva single („Bodak Yellow“ a „I Like It“) dostali na 1. miesto amerického rebríčka Billboard Hot 100. Jej debutový štúdiový album s názvom Invasion of Privacy (2018) obsadil prvú priečku Billboard 200. Time menoval reperku jednou zo 100 najvplyvnejších ľudí sveta roku 2018.


Alyson Hanniganová

Context: Kariéra S hereckou kariérou začala už v štyroch rokoch a to účinkovaním v najrôznejších reklamách (napr. pre McDonald’s). Prvou väčšou hereckou príležitosťou bola pre ňu postava Jessie Millsovej vo filme Krásna mimozemšťanka (1988). Potom stvárnila niekoľko menších úloh v seriáloch Roseanne (epizóda „Like, a New Job“ z roku 1990; postava Jan) a Touched by an Angel (epizóda „Cassie s Choice“ z roku 1994; postava Cassie Peters). Zlom v jej kariére nastal po získaní úlohy v seriáli Buffy, premožiteľka upírov , v ktorom v rokoch 19972003 hrala Willow Rosenbergovú, najlepšiu kamarátku Buffy Summersovej (v tejto úlohe sa predstavila aj v troch dieloch seriálu Angel ). Vďaka úspechu Buffy dostala ďalšiu hereckú príležitosť. Išlo o postavu flautistky Michelle Flahertyovej vo filmovej sérii Prci, prci, prcičky . K jej ďalším filmom parí napr. Strašná haluz a Láska, svadba, manželstvo . Hosťovala tiež v seriáli Veronika Marsová a v rokoch 20052014 hrala v sitkome Ako som spoznal vašu mamu .


Monica Bellucciová

Context: Životopis Belucciová hovorí plynule po francúzsky a anglicky a použila ich aj v hereckých rolách. Vo filme Umučenie Krista rozpráva aramejčinou. V roku 1988 sa presťahovala do Milána a podpísala zmluvu s agentúrou Elite. Už v roku 1989 sa stala známou modelkou v Paríži či New Yorku a začala chodiť na hodiny herectva, aby odštartovala svoju hereckú kariéru.


Monica Bellucciová

Context: Introduction  Monica Anna Maria Bellucciová (; 30. september 1964, Città di Castello, Umbria, Taliansko) je talianska modelka a herečka. Svoju kariéru začala ako modelka, no neskôr prešla tiež k herectvu. Hrala vo filmoch ako The Matrix Reloaded a The Matrix Revolutions (2003), Umučenie Krista (2004), Malèna (2000) či Irréversible. Vo filme Jamesa Bonda, Spectre (2015), stvárnila Bond girl.


Monica Vitti

Context: Introduction  Monica Vitti (vlastným menom Maria Luisa Ceciarelli , 3. november 1931, Rím, Taliansko† 2. február 2022, Rím) bola talianska herečka. Je známa predovšetkým vďaka spolupráci s režisérom Michelangelom Antonionim, svojim životným partnerom v rokoch 1957 až 1967. V Antoniovych filmoch stvárnila postavy elegantných, studeno krásnych žien. Jej filmovými partermi boli známi herci Gabriele Ferzetti, Marcello Mastroianni a Alain Delon. Po ukončení spolupráce s Antonionim hrala v mnohých ďalších filmoch, predovšetkým v talianskych veselohrách. Spolupracovala s celým radom slávnych režisérov (Alberto Sordi, Pier Paolo Pasolini, Tinto Brass, Roger Vadim, Ettore Scola, Luis Buñuel.) Získala početné filmové ocenenia.


Isabella Rosselliniová

Context: Život Pochádzala z umeleckej rodiny – jej otcom bol taliansky režisér Roberto Rossellini a matkou švédska herečka Ingrid Bergmanová. Narodila sa ako dvojička so sestrou Isottou Ingrid. V detstve žila striedavo v Taliansku a vo Francúzsku. V roku 1971 ukončila v Ríme štúdium kostýmového dizajnérstva a svoje znalosti čiastočne uplatnila ako kostymérka vo filmoch vlastného otca. V roku 1972 sa presťahovala do New Yorku, kde pracovala ako prekladateľka pre agentúru Italian News Bureau a tiež ako učiteľka taliančiny v New School for Social Research . V New Yorku bola tiež reportérkou talianskej televízie RAI. Koncom 70-tych rokov sa zoznámila a následne vydala za amerického režiséra Martina Scorseseho. Od roku 1982 bola modelkou kozmetickej značky Lancôme. Po rozvode s Scorsesem sa unáhlene vydala za nemeckého modela Jona Wiedemanna, s ktorým tvorila pár do roku 1986. Neskôr žila vo vzťahoch s režisérom Davidom Lynchom (v rokoch 19861991) a s hercom Gary Oldmanom (19941996). Od polovice 80-tych rokov začala pôsobiť aj ako herečka. Zlomové v jej hereckej kariére bolo účinkovanie v mysterióznom filme Davida Lyncha Modrý zamat ( Blue Velvet ), v ktorom stvárnila hlavnú úlohu speváčky. Isabella Rosselliniová sa venuje aj maliarstvu a je autorkou autobiografickej knihy Some of Me (1997, Niečo o mne). S Jonom Widemannom má dcéru Elletru. Má americké aj talianske občianstvo.


Maria Grazia Cucinotta

Context: Životopis Jej filmový debut bol v roku 1990 v málo úspešnom filme Vacanze di Natale 90 . V roku 1994 bola obsadená do, na Oscara nominovaného, filmu Il Postino , v ktorom hrala budúcu manželku hlavného hrdinu. Širšie medzinárodné publikum získala v roku 1999 za svoj výkon v bondovke Jeden svet nestačí . Cucinotta sa 8. októbra 1995 vydala za Giulia Violatiho. Majú spolu dcéru.


Virna Lisi

Context: Rovnako ako mnoho západoeurópskych hercov, ani ona neodolala ponukám z Hollywoodu, kde natočila niekoľko úspešných filmov. Zahrala si s poprednými americkými hercami, vo filme Ako zabiť svoju ženu (How to Murder Your Wife) to bol Jack Lemmon (1965) a vo filme S mojou ženou nie! (Not with My Wife, You Do not!) bol jej partnerom Tony Curtis (1966). V dobrodružnom filme Útok na Queen Mary (Assault on a Queen) hrala po boku Franka Sinatru (1966). V roku 1969 natočila ešte s americkým režisérom Stanley Kramerom vojnovú komédiu Tajemství Santa Vittorie  (The Secret of Santa Vittoria), kde boli jej partnermi Anthony Quinn a Anna Magnaniová.


Non sono lei

Context: Videoklip Videoklip bol natočený v lete 2009 v New Yorku. Réžia: Gaetano Morbioli. Dve deti idú po ulici a zastavia sa pri obchode s nápisom „ Music inn “. Jedno z nich zaujme platňa Laury Pausini z roku 1962, na ktorej je táto pesnička aj v talianskej, aj španielskej verzii zaznamenaná zo živého predstavenia. Fotka na obálke sa začne pohybovať a uvidí príbeh spred viac ako štyridsiatich piatich rokov. Zaujímavosťou je, že príbeh sa odohráva od konca a v spätom chode. Muž a žena sú v televíznom alebo filmovom štúdiu, kde Laura Pausini spieva svoju pieseň Non sono lei. Muž je zrejme šéf, rozčuľuje sa. Jeho žena smutne počúva pieseň. Postupne sa dozvedáme, čo sa stalo predtým. Mali spolu hádku na terase u nich doma, potom odišli na nakrúcanie. Počas cesty autom rozprával iba muž. Príčinou hádky bolo to, že jeho žena našla alebo dostala fotky, na ktorých je on s inou ženou na jednom večierku, na ktorom bol keď ho ona čakala doma pri okne. Laura na platni v obchode zavrie oči a deti odchádzajú s úsmevom na tvári... Príbeh z minulosti bol čiernobiely.


Príbeh oka

Context: Introduction  Príbeh Oka ja krátka novela, ktorú roku 1928 vydal Georges Bataille. Je rozprávaná z pohľadu mladého, bezmenného muža ktorý spomína na svoj vzťah s mladou Simone, a ich neustále bizarnejšie sexuálne praktiky. Dej Príbeh sa začína zoznámením sa rozprávača príbehu so Simone na pláži v X, pravdepodobne kdesi na juhozápadnom pobreží Francúzska. Prvé kapitoly pozostávajú z opisu ich prvých nezvyčajných sexuálnych skúseností, ktoré často zahŕňajú Simonin zvláštny fetiš pre oči a slepačie vajcia, ako aj vzájomné mazanie sa svojimi telesnými tekutinami. Je to exhibicionistický pár, praktikujúci svoje chúťky pred očami Simoninej duševne chorej a ovdovenej matky. Pár zorganizuje orgie so skupinou ich opitých rovesníkov, ktoré sa skončia znásilnením niekoľkých dievčat a úplným zošalením ich kamarátky, vytipovanej obete menom Marcelle. Tieto zločiny sú odhalené a rozprávač príbehu je nútený utiecť s otcovou ukradnutou zbraňou. Nasledujúce dni prežíva ukrývajúc sa u Simone, nad ktorou jej rodina nemá žiadnu moc. Simone je stále panna a sľúbi, že sa rozprávačovi oddá až vtedy, keď sa na nich bude pozerať psychicky labilná Marcelle. Pár teda zistí, v ktorom ústave pre duševne chorých je Marcelle držaná, a na druhý pokus sa im podarí ju uniesť. Šialené dievča sa však obesí v skrini u Simone doma. Pár ma hneď na to sex vedľa mŕtvoly. Dvojica uteká z Francúzska do Španielska, kde stretávajú Simoninho známeho Lorda Edmunda, bohatého anglického aristokrata, vouyeristu lačne sledujúceho mladý, chlípny pár. Trojica sleduje býčie zápasy v Madride, počas ktorých je jeden mladý toreador brutálne zabitý zúrivým býkom. Vyvrcholenie príbehu sa odohráva v Seville, kde Simone počas spovede brutálne zvedie mladého rímskokatolíckeho kňaza. Trojica ho následne odvedie do modlitebne, kde Lord Edmund predvedie blasfemickú verziu kresťanskej eucharistie, v ktorej je telo Kristovo nahradené kňazovým semenom a krv Kristova jeho močom, a kde kňaza počas súlože so Simone brutálne zabijú. Následne je kňazovo oko vybraté z jeho hlavy a je vložené do Simoninej pošvy počas súlože s rozprávačom príbehu. Príbeh sa končí úspešným útekom trojice pred španielskou políciou na jachte do Afriky.


Čierna labuť

Context: Dej Newyorský baletný súbor sa pripravuje na produkciu Labutieho jazera , vyberá sa nováčik do role ako Bielej, tak aj Čiernej labute. Tanečníčka Nina Sayersová (Portmanová) súťaží o rolu spolu s inými mladými tanečníčkami, vrátane nováčika Lily (Kunisová). Nina žije so svojou príliš starostlivou matkou Ericou (Barbara Hersheyová), neúspešnou tanečnicou, ktorá sa snaží kontrolovať každý aspekt dcérinho života. Riaditeľ Thomas Leroy (Vincent Cassel) sa zdráha obsadenia Niny; tvrdí, že perfektne sedí na úlohu Bielej labute, ale chýba jej vášeň temnej zvodnej Čiernej labute. Počas konfrontácie kvôli roli ju Leroy pobozká a ona ho pohryzne do pery, čo ho prekvapí a rozveselí a na druhý deň ju obsadí do hlavnej role Labutej kráľovej. Po slávnostnom galavečeri ju pozve do jeho bytu, aby si s ňou pohovoril na tému sexuality. Nakáže jej, aby „išla domov a dotýkala sa“. Keď sa ďalšie ráno zobudí, začne masturbovať, ale keď sa v posteli otočí, zbadá, že jej matka spí v jej izbe na stoličke. Nine sa vyskytla zvláštna vyrážka na ramene a začne trpieť bizarnými halucináciami. Začne si myslieť, že Lily, jej náhradníčka, je tam nasadená, aby jej prevzala hlavnú úlohu. Medzitým Leroy začína byť čím viac frustrovaný Nininým vystupovaním, pretože nie je podľa neho dostatočne sexuálna. Jednej noci sa Lily zjaví u Niny a pozve ju von na večeru. Ona súhlasí a Lily jej ponúkne extázu, ktorú Nina neochotne prijme. Po noci vonku sa vracajú k Nine do bytu, kde sa spolu vyspia. Nina sa zobudí neskoro a uteká na nácvik, kde zbadá Lily ako tancuje jej rolu Labutej kráľovnej. Nahnevaná Nina sa s Lily poháda a spýta sa jej, prečo ju ráno nezobudila, ale Lily tvrdí, že strávila noc s mužom, ktorého stretla v bare a vysmieva sa Nine, že o nej fantazírovala. Večer pred premiérou Nina do noci nacvičuje a jej halucinácie pokračujú. Vyrážka na ramene sa jej zhoršila a vytiahne si z nej práporček pera, ktorý sa podobá na čierne perie. V premiérový večer príde Nina do divadla neskoro a hneď sa začína pripravovať na Bielu labuť. Keď nastúpi na scénu, potkne sa a pri tanci spadne. Rozrušená Nina sa vracia do svojej šatne a nájde tam Lily oblečenú v jej kostýme Čiernej labute. Nina postrčí Lily do obrovského zrkadla a počas následnej bitky vezme kus rozbitého zrkadla a zabodne ho do Lily, čím ju zabije. Nina odtancuje Čiernu labuť vášnivo a zvodne, po celom tele jej vtedy narastie čierne perie. Na konci dejstva sa jej dokonca dostane aj standing ovation. Počas pauzy ju vyruší klopanie na dvere: prichádza Lily, ktorá jej prišla pogratulovať. Ich zápas bol len ďalšou halucináciou, ale zrkadlo bolo rozbité — Nina si uvedomuje, že kus zrkadla bodla do seba, nie do Lily. Napriek tomu bezchybne odtancuje tretie dejstvo, čím dosiahne svoj cieľ perfektnosti. Ako sa pozrie do hľadiska, vidí jej matku ako plače, čo aj ju privedie k slzám. Ako v rámci baletu padne zo schodov na matrac, čím zomiera , Leroy prichádza k nej, pretože ostatné tanečnice hľadia na jej zranenie. Jej posledné slová sú „ Cítila som to. Perfektné. Bola som perfektná. “


Veľkolepá Elza (Mágnás Elza)

Context: V populárnej kultúre V roku 2015 Elzin životný príbeh sfilmovali maďarskí filmári (v hlavnej úlohe s maďarskou herečkou Patríciou Kovács) vo filme s názvom: Demimonde , ktorý sa ale z veľkej časti rozchádza s realitou. (Demi-monde: v preklade „polosvet“. Tento termín pochádza z hry, z roku 1855, s názvom: Le Demi-Monde od Alexandra Dumasa. Hra sa zaoberala spôsobom, akým vtedajšia prostitúcia ohrozovala manželstvo.)