Kozmodróm Vostočnyj

Context: Plánovanie a stavba Výstavba sa plánovala už od roku 2007. Jej zbrzdenie však zapríčinila ekonomická kríza a výpadok príjmov Ruska v oblasti vývozu ropy a ďalších surovín. V októbri 2011 začalo mapovanie oblasti budúceho kozmodrómu. Plánované investície mali dosiahnuť v prvých troch rokoch výšku 810 miliónov dolárov. Už predtým sa blízko nachádzala raketová divízia ruskej armády a neskôr kozmodróm Svobodnyj. Jeho efektivita ale nebola príliš veľká (za celú dobu jeho existencie bolo vypustených len päť ľahkých rakiet), a to bolo aj dôvodom na jeho uzavretie. Myšlienka na stavbu kozmodrómu na tomto mieste ale nebola úplne zavrhnutá, a tak vznikol nápad na kozmodróm Vostočnyj. Stavba začala v druhej polovici roka 2011. Tvorba infraštruktúry mala trvať dva a pol roka. Nachádzajú sa tu štartovacie komplexy pre rakety Sojuz-2 a Angara. V súvislosti s výstavbou vzniklo blízko mesta Ciolkovskij úplne nové mesto, kde bývajú ľudia, ktorí sa podieľali na stavbe a obsluhujúci personál.


Zoznam článkov slnečnej sústavy/S

Context: so Sojourner - Sol (Mars) - Solar and Heliospheric Observatory - Solar Keymark - Solar Orbiter - Solárna elektráreň - Solárny článok z teluridu kademnatého - Solárny komín - Solárny panel - Solárny systém (zariadenie) - Sopečné pohorie - Sopečný kráter - Sopka - South Pole-Aitken - Sovietsky mesačný program


Bajkonur

Context: Introduction Súbor:Baikonur Cosmodrome Soyuz launch pad.jpg|thumb|Štartovací komplex pre rakety Sojuz Poloha kozmodrómu Kozmodróm Bajkonur (; ) je kozmodróm v južnom Kazachstane dlhodobo prenajatý Rusku. Z kozmodrómu sú a v minulosti boli vypúšťané všetky sovietske a ruské pilotované kozmické lode typov Vostok, Voschod a Sojuz a bezpilotné nákladné kozmické lode typu Progress. Vypúšťajú sa odtiaľto aj stacionárne telekomunikačné družice, sondy k Mesiacu a k planétam, časť vedeckých, aplikovaných a vojenských umelých družíc Zeme. Na tento účel sa používali a tiež používajú rôzne typy nosných rakiet.


Kourou

Context: Kozmodróm Kozmodróm vznikol roku 1964, kedy francúzska vláda potrebovala nájsť náhradu za kozmodróm Hammaguir v Alžírsku. Dnes ho využíva hlavne ESA – Európska vesmírna agentúra. Mesto Kourou bolo zvolené pre umiestnenie nového kozmodrómu práve preto, že sa nachádza veľmi blízko rovníka, čo znižuje náklady na prevádzku rakiet.


Kozmodróm Vostočnyj

Context: Dôvody pre stavbu Dôvodov pre stavbu vlastného plnohodnotného kozmodrómu bolo viacero. Jednak išlo o politické dôvody, kozmodróm navyše upevňuje pozíciu Ruska na rastúcom globálnom kozmickom trhu. Ďalšie aspekty boli ekonomické: za Bajkonur je nutné platiť Kazachstanu ročný prenájom vo výške 115 miliónov dolárov. Takisto sa predpokladalo, že výstavba kozmodrómu Vostočnyj podporí ekonomickú situáciu ruského Ďalekého východu.


Tanegašima učú sentá

Context: Vybavenie Kozmodróm s rozlohou 9,7 km² zahrňuje tri štartovacie komplexy: Takesaki Range pre malé sondážne rakety, Osaki Range pre nosné rakety radu J-I a H-IIA a Jošinobu s dvoma rampami pre nosné rakety radu H. Strelecký sektor mieri východným až juhovýchodným smerom nad Tichý oceán. V priestoroch kozmodrómu sú umiestnené pozorovacie a komunikačné stanice Matsuda, radarové stanice Nogi Radar Station, Učugaoka Radar Station a optické pozorovacie zariadenia. V areáli kozmodrómu sú okrem ďalších objektov tiež testovacie stanoviská pre skúšky motorov všetkých typov, najmä typov LE-7A používaných pre nosné rakety H-IIA. Komplex má veľkú budúcnosť lebo Japonsko vynakladá na vesmírny výskum stále viac finančných prostriedkov. Celý komplex je prístupný širokej verejnosti okrem dní, keď sa uskutočňujú skúšky motorov. V areáli možno navštíviť Space Exhibition Hall , kde je umiestnená rozsiahla expozícia venovaná kozmickému výskumu.


Oddelenie kozmickej fyziky Ústavu experimentálnej fyziky Slovenskej akadémie vied

Context: Kozmický program Od konca 60. rokov po súčasnosť sa oddelenie kozmickej fyziky venuje návrhu a vývoju prístrojov pre družice a kozmické sondy. Misia Štart Prístroj Popis/participácia Zdroj Interkozmos 3 1970 PG-1 časticová aparatúra Interkozmos 5 1971 PG-1A časticová aparatúra Interkozmos 6 1972 Emulzie-1 pasívna detekcia jadrovej zložky kozmického žiarenia pomocou polymérovej emulzie Interkozmos 13 1975 PG-1B časticová aparatúra Interkozmos 17 1977 SK-1 registrácia kozmických neutrónov a gama častíc Prognoz 8 1981 DOK-T monitorovanie toku energetických častíc Vertikal 10 1981 URE-1 detektor uhlového rozdelenia elektrónov Prognoz 10 1985 DOK-1 sada elektrónových a iónových detektorov Magion 2 1989 DOK-S Active monitorovanie toku energetických častíc Interkozmos 24 1989 SPE-1 spektrometer protónov a elektrónov Magion 3 1991 DOK-S Apex monitorovanie toku energetických častíc KORONAS-I 1994 SONG-E elektronická časť modulu, zabezpečujúca registráciu impulzných signálov z detektorovej časti, kompresiu nameraných dát a formátovanie dátových blokov pre telemetrické systémy družice Magion 4 1995 DOK-SX monitorovanie toku energetických častíc Prognoz 11 1995 DOK-2X energetická analýza elektrónov a iónov v rámci štúdia aurorálnej a chvostovej časti zemskej magnetosféry Magion 5 1996 DOK-SA monitorovanie toku energetických častíc Prognoz 12 1996 DOK-2A energetická analýza elektrónov a iónov v rámci štúdia aurorálnej a chvostovej časti zemskej magnetosféry Mir 1996 SPE-1M spektrometer protónov a elektrónov Mars 96 1996 SLED-2 záznam uhlovej distribúcie iónov CESAR – EPD riadiaca jednotka časticového detektora COMPASS – MEP-1 programovateľný časticový spektrometer SPRUT-6 (Mir) 1998 SPRUT Sojuz TM-29 (Mir) 1999 DOZIMET detekcia jadrovej zložky kozmického žiarenia pomocou nukleárnych emulzií KORONAS-F 2001 SONG-M elektronická časť modulu, zabezpečujúca registráciu impulzných signálov z detektorovej časti, kompresiu nameraných dát a formátovanie dátových blokov pre telemetrické systémy družice Rosetta 2004 ESS jednotka, zabezpečujúca oddelenie Philae od Orbitera a dátovú komunikáciu medzi nimi Double Star 2003 NUADU snímkovací detektor energetických neutrálnych atómov Spektr-R 2011 MEP-2 registrácia energetického spektra a časových variácií toku nabitých častíc HotPay-2 2008 PEEL detektor energetických elektrónov JEM-EUSO ? BepiColombo 2018 SERENA/PICAM analýza hmotnostného zloženia a rozloženia nízkoenergetických iónov do 3 keV v prostredí planéty Merkúr JUICE 2023 PEP/JDC detektor vysokoenergetických častíc v rámci plazmového detektora


Kozmodróm

Context: Kozmodrómy sú obvykle umiestnené v dostatočnej vzdialenosti od obývaných miest a sú pomerne rozsiahle. Je to z dôvodu, aby sa predišlo stratám na životoch v prípade výbuchu nosnej rakety. Ďalšou požiadavkou je neobývané alebo aspoň riedko obývané územie v smere štartu, čo je obvykle východným smerom, aby nebolo obyvateľstvo ohrozené pádom prvého stupňa rakiet, rozličných nepotrebných častí rakiet či dokonca samotných rakiet v prípade havárie. Toto územie by optimálne malo patriť štátu, ktorému kozmodróm patrí, alebo by to mala byť plocha oceánu. Vypustené telesá zároveň musia byť dobre sledovateľné. Z tohto dôvodu je sektor vypúšťania rakiet lemovaný reťazou sledovacích staníc, ktoré nemusia byť len na pevnine, ale aj v oceáne na palube špeciálnych plavidiel. Kozmodróm by mal mať čo najširšie využitie, mal by byť schopný vypustiť čo najširšiu škálu rakiet v čo najväčšom množstve smerov.


Extrasolárna planéta

Context: Obývateľnosť Štatistické prehľady iných planetárnych systémov naznačujú, že štandardný režim vzniku planét, vytvára planéty s obehom kratším než 100 dní a hmotnosťami podstatne väčšími než Zem. Absolútna väčšina planét, ktoré boli zatiaľ objavené obieha ich hviezdy oveľa bližšie než je obežná dráha Zeme okolo Slnka – a sú oveľa väčšie než Zem. Obidve charakteristiky robia tieto planéty neobývateľnými. Periódy ich obehu sú od dní po mesiace a hmotnosti od hmotnosti Zeme až po jej 50 násobok. Navyše sa často vyskytujú v tesnej blízkosti, ak ich je viac. Vzorový príklad môže byť planetárny systém Kepler-11 obsahujúci minimálne 6 planét vážiacich viac ako 40 Zemí. Takáto dominantná populácia planét ostro kontrastuje so Slnečnou sústavou, ktorá sa javí ako veľmi neobvyklý a zriedkavý typ planetárneho systému. Väčšina objavených extrasolárnych planét je veľmi veľká. Niektoré už ležia na hranici medzi hnedým trpaslíkom a planétou. Mnohé obiehajú svoje hviezdy po veľmi blízkych dráhach. Pre svoju veľkosť a blízkosť k materskej hviezde dostali tieto objekty prezývku „horúce Jupitery“. Obežné dráhy exoplanét sú väčšinou veľmi excentrické (pritom obežné dráhy planét slnečnej sústavy sú takmer kruhové) a exoplanéty sa môžu nachádzať aj v dvoj- alebo viachviezdnych systémoch. Kepler-186f bola prvá exoplanéta vo veľkosti Zeme obiehajúca v obývateľnej zóne. Podľa vedeckého modelu môže byť voda na kamenných exoplanétach bežnou látkou.


Kozmické observatórium

Context: Introduction Súbor:STS-109-HST-s109e5700.jpg|right|thumb|Hubbleov vesmírny teleskop, najznámejšie kozmické observatórium a jediné, ktoré pozoruje vzdialené objekty (mimo iného) vo viditeľnom svetle Kozmické observatórium alebo (pokiaľ obieha okolo Zeme) orbitálne observatórium je observatórium umiestnené vo vrchných vrstvách zemskej atmosféry alebo nad ňou. Obieha okolo Slnka či už nepriamo na obežnej dráhe okolo Zeme, alebo priamo po vlastnej orbite okolo Slnka, ktorá je však väčšinou podobná zemskej orbite – observatórium zdieľa buď rovnakú obežnú dráhu so Zemou, alebo je umiestnené v niektorých z jej mimodráhových libračných bodov. Kozmické observatóriá musia byť plne automatické a musia byť schopné odolávať extrémnym podmienkam vo vesmíre, ktoré zahŕňajú napríklad nulový atmosférický tlak, veľké výkyvy teplôt a kozmické žiarenie. Musia byť sebestačné vo výrobe elektrickej energie, ktorú si vo väčšine prípadov zabezpečujú sústavou solárnych panelov. Musia byť schopné udržiavať kontakt a komunikovať s pozemskými riadiacimi strediskami. Observatórium obsahuje zrkadlový ďalekohľad, z ktorého sníma údaje určitý snímač, často kamera, a ukladá ich do palubnej pamäte alebo ich priamo vysiela na Zem.


Umelé kozmické teleso

Context: Podmienky pre umelé kozmické telesá Podmienky v kozmickom priestore sú značne odlišné od podmienok na Zemi a v porovnaní s nimi sú veľmi nehostinné. Ak má umelé kozmické teleso plniť svoje funkcie, musí byť skonštruované tak, aby odolávalo Nulovému tlaku, nakoľko hustota medziplanetárnej hmoty sa veľmi približuje vákuu Extrémnym teplotným rozdielom na strane osvetlenej slnkom a neosvetlenej Vysokej radiácii, kozmickému žiareniu, prejavom slnečnej aktivity Zásahom meteoroidov, ktoré vzhľadom na vysoké kolízne rýchlosti dokážu aj pri malých rozmeroch spôsobiť veľké škody Stavu beztiaže, presnejšie mikrogravitácii Preťaženiam pri štarte, pristávaní a manévrovaní Nežiaducim gravitačným účinkom telies slnečnej sústavy Poruchám Dlhej dobe odozvy zo Zeme vzhľadom na konečnú rýchlosť šírenia sa svetla a teda aj akéhokoľvek povelu z riadiaceho strediska


Kozmodróm

Context: Opis Kozmodrómy pozostávajú zo základne a streleckého sektoru. Na základni sú umiestnené odpaľovacie rampy. Tie sa zvyčajne skladajú z vypúšťacieho stolu, kde je umiestnená raketa, pod raketou býva šachta pre odvod spalín a z boku býva veža, nesúca kábelové vedenie a potrubie dopravujúce pohonné látky do nádrže rakety. Druhá veža býva montážna, ktorá sa pred štartom odklápa či odvezie bokom. Z nej vstupujú kozmonauti do kozmickej lode na špici rakety. Na kozmodróme sú taktiež montážne haly a niekedy aj riadiace letová strediská. Súčasťou základne kozmodrómu býva tiež letisko, či plocha pre pristátie helikoptér, prípadne aj prístav. Pod tzv. pomocné zóny kozmodrómu spadajú napríklad sklady kvapalných pohonných hmôt, obytné priestory, výcvikové stredisko, riaditeľstvo a administratívne zložky kozmodrómu, zóny zabezpečujúce dodávku energie a zásobovanie, opravovne, meteorologické stredisko, vyhľadávací a záchranný komplex a iné. Špeciálne technologické zariadenie Špeciálne technologické zariadenie je súbor vybavenia používaného v priamej súvislosti s letom do vesmíru. Patria sem: Dopravné zariadenia – zariadenia zaisťujúce dopravu rakiet a ďalšieho zariadenia na kozmodróm a jeho presuny v rámci kozmodrómu. V závislosti od konkrétneho kozmodrómu sa tu uplatňujú všetky základné typy dopravy – cestná, letecká, vzdušná aj vodná. Manipulačné zariadenia – Zariadenia na prekladanie prevážaných telies z jedného dopravného prostriedku na druhý alebo na miesto určeniam, pri kontrolách telies a ich montážach. Patria sem žeriav, zdvižné vozíky, zdvižné plošiny a ďalšie. Zariadenia pre skúšky kozmického telesa a rakety Zariadenia pre prepravu rakety do palebného postavenia na vypúšťacom zariadení Zariadenia pre plnenie stlačenými plynmi Zariadenia pre plnenie kvapalnými pohonnými hmotami Zariadenie na predštartovné kontroly, prípravu štartu a štart Zariadenie pre riadenie štartu a riadenie prvej fázy letu


Kozmická sonda

Context: Rozdelenie Podľa hlavného skúmaného objektu ich zvyčajne delíme na: mesačné (lunárne) sondy , skúmajúce Mesiac a jeho okolie; medziplanetárne (interplanetárne) sondy , skúmajúce vlastnosti medziplanetárneho priestoru, hmoty a polí nachádzajúcich sa v ňom; slnečné (solárne) sondy , skúmajúce bližšie okolie Slnka; planetárne sondy , skúmajúce pevné telesá Slnečnej sústavy, najmä planéty, ich satelity (mesiace) a planétky; kometárne sondy , skúmajúce vlastnosti komét; medzihviezdne (interstelárne) sondy , určené na prieskum vlastností medzihviezdného priestoru za hranicami Slnečnej sústavy (zatiaľ žiadna taká sonda nebola dosiaľ vypustená). Zvláštnu podkategóriu hore uvedených typov sond tvoria návratové sondy, ktoré po prieskume cieľa svojho letu a prípadnom odobratí vzoriek materiálu sa vrátia so svojím nákladom naspäť na Zem. V najstaršej českej a slovenskej literatúre z 50. a 60. rokov 20. storočia boli kozmické sondy pod vplyvom ruských masmédií a technickej literatúry nazývané medziplanetárne automatické stanice ; tento termín sa dnes už v odbornej literatúre nepoužíva. Väčšinu amerických kozmických sond prevádzkovalo Laboratórium prúdového pohonu (JPL) (ktoré samo niektoré z nich aj navrhlo a postavilo) resp. stredisko NASA Ames Research Center; v súčasnosti bývajú ich prevádzkovatelia špecializované laboratóriá popredných amerických univerzít v rámci kontraktov s NASA, pričom výrobu sond zabezpečujú rôzne priemyselné firmy. V bývalom Sovietskom zväze väčšinu mesačných sond a prvých planetárnych sond vyvinula, postavila a prevádzkovala konštrukčná kancelária OKB-1 (teraz firma RKK Energija) hlavného konštruktéra balistických rakiet a kozmickej techniky S. P. Koroľova. Stavbu a čiastočne aj prevádzku neskorších planetárnych sond (od roku 1965) zabezpečovalo Vedecko-výrobné združenie S. A. Lavočkina, resp. výskumná časť tohto koncernu, Vedecko-výskumné stredisko G. N. Babakina. Neskôr koordináciu vedeckej náplne misií kozmických sond a riadenie ich letu preberal stále viac Ústav kozmických výskumov (IKI) AN SSSR.


Kozmické observatórium

Context: Výhody a nevýhody  Výhody Medzi hlavné dôvody, prečo ľudia umiestňujú ďalekohľady do vesmíru, patrí odstránenie rušivého vplyvu, najmä chvenia atmosféry, ktoré znižuje rozlišovaciu schopnosť pozemských ďalekohľadov. Zemská atmosféra tiež svetlo objektov tlmí a niekedy je kvôli atmosférickým úkazom pozorovanie nemožné (oblačnosť, dážď). Vesmírne ďalekohľady dokážu snímať aj žiarenie takých vlnových dĺžok, ktoré zemská atmosféra neprepúšťa, prípadne ho prepúšťa len čiastočne. Ak im to dráha dovoľuje, dokážu tiež nepretržite alebo aspoň veľmi dlhý čas sledovať jeden konkrétny objekt (napríklad slnečná sonda SOHO môže na svojej dráhe neustále sledovať Slnko). Na Zemi by bolo nepretržité sledovanie niektorých objektov nemožné kvôli rotácii Zeme. Vesmírne observatóriá navyše nie sú zaťažené rozptýleným svetlom v atmosfére (svetelným znečistením) ani inými rušivými faktormi. Nevýhody Konštrukcia a vypustenie vesmírneho observatória je oveľa nákladnejšia ako postavenie pozemského teleskopu s rovnako veľkým priemerom objektívu. U kozmických observatórií je veľmi sťažená, v mnohých prípadoch úplne nemožná údržba a oprava vybavenia, preto závažná porucha môže ohroziť celú misiu. Jediné zariadenie, ktoré bolo schopné zabezpečiť kozmickým observatóriám servis, bol americký raketoplán - aj to však iba v prípade, že sa nachádzali na nízkej obežnej dráhe okolo Zeme. Po ukončení programu raketoplánov v roku 2011 už nie je oprava nijakého kozmického observatória vo vesmíre možná. Pokiaľ sú observatóriá umiestnené na obežnej dráhe okolo Zeme, ich životnosť na dráhe je bez umelých zásahov obmedzená, pretože neustále trenie o riedke vrstvy atmosféry spôsobuje, že ich obežná dráha pomaly klesá. Kozmické observatóriá s citlivou optikou, ako napríklad Hubblov vesmírny ďalekohľad alebo Vesmírny ďalekohľad Jamesa Webba, nesmú pozorovať Slnko ani objekty uhlovo blízke Slnku. Na Slnko sa zameriavajú špecializované observatóriá ako napríklad SOHO.


Vonkajšie planéty

Context: Introduction  Vonkajšie planéty sú: planéty, ktorých obežné dráhy majú väčší polomer, ako je polomer obežnej dráhy Zeme (Mars, Jupiter, Saturn, Urán, Neptún) synonymum pre joviálne planéty slnečnej sústavy, čiže pre planéty s obežnými dráhami obklopujúcimi z vonkajšej strany obežné dráhy planétok hlavného pásu (Jupiter, Saturn, Urán, Neptún)


Solárny panel

Context: Teória a konštrukcie Solárne panely využívajú slnečnú energiu (fotóny) od Slnka na výrobu elektrickej energie prostredníctvom fotovoltického účinku. Štrukturálny (nosný) člen modulu môže byť buď v hornej vrstve alebo v zadnej. Väčšina modulov používa membránu kryštalickej kremíkovej bunky alebo tenké filmové bunky na základe teluridu kadmia alebo kremíka. Vodivé drôty, ktoré berú prúd z panelov, môžu obsahovať striebro, meď alebo iné vodivé (ale nie magnetické) kovy. Bunky musia byť elektricky pripojené jedna k druhej a k zvyšnej časti systému. Bunky musia byť chránené pred mechanickým poškodením a vlhkosťou. Väčšina solárnych panelov je nehybná, pevná, semi-flexibilné sú prenosné. Elektrické prípojky sú vyrobené v sérii na dosiahnutie požadovaného výstupného napätia alebo paralelne. Samostatné diódy je potrebné otáčať, aby sa predišlo spätnému prúdeniu, v prípade čiastočného alebo úplného zatienenia a v noci. P-n bod monokryštalickej kremíkovovej bunky môže mať k dispozícii zodpovedajúce vlastnosti spätného prúdu, ktoré nie sú nevyhnutné. Spätné prúdy odpadovej energie môžu tiež viesť k prehriatiu tienených buniek. Solárne bunky sa stávajú menej efektívne pri vyšších teplotách, preto sa montážne firmy snažia zabezpečiť dobré vetranie solárnych panelov. Konštruktéri solárnych panelov navrhujú koncentrátory, v ktorých je svetlo zamerané pomocou šošoviek alebo zrkadiel na menšie bunky. To umožňuje použitie buniek s vysokými nákladmi na jednotku plochy (napr. arzenid galitý) rentabilným spôsobom. V závislosti od konštrukcie môžu fotovoltické panely vyrábať elektrinu z rozsahu frekvencií svetla, ale zvyčajne nemôžu pokryť celú slnečnú radu (konkrétne, ultrafialové, infračervené a nízke alebo rozptýlené svetlo), preto solárne panely strácajú veľa energie dopadajúceho slnečného svetla. Môžu byť oveľa efektívnejšie, ak budú osvetlené monochromatickým svetlom. Preto ďalšia koncepcia návrhu je rozdeliť svetlo do rôznych vlnových rozsahov a nasmerovať lúče na rôzne bunky, ktoré sú naladené na tieto rozsahy. Plánované je, aby boli schopné zvýšiť účinnosť o 50 %. Návrhom použitia infračervených fotovoltických článkov bolo zvýšiť efektivitu, a samozrejme produkovať energiu aj noci. Prepočítavacie koeficienty slnečného žiarenia (účinnosť solárnych panelov) sa môžu líšiť o 5 – 18 % pri komerčných produktoch je zvyčajne nižšia účinnosť ich buniek v izolácii. Účinnosť solárnych panelov je popísaná v termínoch ako špičkový výkon výstupu na jednotku plochy a bežne sa vyjadruje v jednotkách watt na štvorcovú stopu (W/ft2). Hustota energie najvýkonnejších sériovo vyrábaných solárnych panelov je viac ako 13 W/ft2.


Zisk antény

Context: Príklady  Anténa so ziskom 30 dBi vyžaruje (v smere svojho maximálneho vyžarovania) 1000× intenzívnejšie než izotropná anténa a približne 610× intenzívnejšie než ideálny dipól: : Parabolická anténa na kozmickej sonde je typický príklad antény s vysokým ziskom. Aby mohla komunikácia so sondou prebiehať, musí byť anténa nasmerovaná na Zem s vysokou presnosťou. Naopak, typická WiFi anténa, zabudovaná v prenosnom počítači je prakticky všesmerová a teda nízkozisková.


Alternátor (automobily)

Context: Výstupný prúd Staršie automobily s minimálnym osvetlením mohli mať alternátor schopný vyrábať iba 30 A. Typické alternátory osobných a ľahkých nákladných automobilov sú ohodnotené okolo 50 - 70 A, ale vyššie hodnoty sa stávajú bežnejšie, lebo sa na elektrický systém vozidla pridávajú nove zaťaženia (klimatizácia, elektrický posilňovač riadenia, atď.). Veľmi veľké alternátory používané v autobusoch, ťažkých strojoch alebo núdzových vozidlách môžu produkovať 300 A. Nákladne vozidla majú obvykle alternátory s výkonom 140 A. Veľmi veľké alternátory môžu byť chladené vodou alebo olejom.


Jadrový reaktor

Context: Princíp činnosti Súbor:USS Nimitz (CVN-68).jpg|náhľad|Príklad využitia jadrového reaktoru ako pohonu pre vojenskú loď – americká lietadlová loď USS Nimitz. Súbor:50 Let Pobedy.jpg|náhľad|50 let Pobedy, ruský jadrovým reaktorom poháňaný ľadoborec. Animácia fungovania tlakového reaktora (PWR) spolu s chladiacimi vežami. Animácia fungovania varného reaktora (BWR) spolu s chladiacimi vežami. V jadrových reaktoroch sa ako štiepny materiál používa izotop uránu - 235U. 235U sa záchytom neutrónu mení na 236U, ktorý je nestabilný, v dôsledku čoho sa jeho jadro štiepi najčastejšie na dve časti (fragmenty). Po každom štiepení sa uvoľní presne 188MeV energie (vyplýva zo zákona zachovania energie). Pre zjednodušenie uvažujeme s 200MeV, ktoré sa rozdelia medzi štiepne fragmenty 160MeV a energiu rádioaktívnych premien 40MeV (beta častice 8MeV, gama fotóny 15MeV, neutróny 7MeV, neutrína 10MeV). Palivo v podobe palivových kaziet je umiestnené v tlakovej nádobe reaktora, do ktorého prúdi chemicky upravená voda. Voda preteká kanálikmi v palivových kazetách a odvádza teplo, ktoré vzniká pri štiepnej reakcii. Voda z reaktora vystupuje s teplotou asi 297°C a prechádza horúcou vetvou primárneho potrubia do tepelného výmenníka - parogenerátora. V parogenerátore preteká zväzkom rúrok a odvádza teplo vode, ktorá je privádzaná zo sekundárneho okruhu s teplotou 222°C. Ochladená voda primárneho okruhu sa vracia späť do aktívnej zóny reaktora. Voda sekundárneho okruhu sa v parogenerátore odparuje a cez parný kolektor sa para odvádza na lopatky turbín. Hriadeľ turbíny je mechanicky spojený s rotorom generátora, ktorý je budený budičom jednosmerného napätia. Vďaka tomu tam vzniká magnetické pole a na troch statorových cievkach generátora sa tam následne indukuje striedavé napätie 15,6 kV. Transformátor, elektrický netočitý stroj, premieňa – transformuje vyrobené napätie 15,6 kV na napätie vysoké alebo veľmi vysoké (110 kV alebo 400 kV). Para sa kondenzuje v kondenzátore, tepelnom výmenníku, a vracia sa späť do parogenerátora vo vodnom skupenstve. Platí rovnica: Počet neutrónov vzniknutých z prechádzajúceho štiepenia Počet neutrónov, ktoré vyvolajú nové štiepenia + Počet neutrónov zachytených v konštr. materiáloch, moderátore, absorbátore. Jadrový reaktor sa počas prevádzky nachádza v troch stavoch: a) podkritický stav Multiplikačný koeficient Počet nasledujúcich štiepení Dôsledok - znižovanie počtu štiepení, znižovanie počtu voľných neutrónov, znižovanie výkonu reaktora b) kritický stav Multiplikačný koeficient 1 Počet predchádzajúcich štiepení = Počet nasledujúcich štiepení Dôsledok - stabilizovaný stav, stabilizovaný výkon reaktora c) nadkritický stav Multiplikačný koeficient > 1 Počet predchádzajúcich štiepení 3BO3 (kyselina boritá). Energia, ktorá zo štiepnej reakcie vzíde, výrazne zvyšuje kinetickú energiu molekúl vody či oxidu uhličitého v primárnom chladiacom okruhu . Tá sa pri výmene tepla vo výmenníku prenáša na vodu či oxid uhličitý v sekundárnom okruhu. V dôsledku toho sa táto voda mení na paru s obrovskou Ek a svojou vlastnou silou roztáča turbínu, ktorá poháňa elektrický generátor.


ITER

Context: Výkon ITER bude používať vodíkový plazmový prstenec zahriaty na 100 miliónov stupňov celzia. Je navrhnutý tak, aby vyrábal približne 500 MWt (500 miliónov wattov) fúznej energie nepretržite až 1000 sekúnd (na porovnanie JET mal špičkový výkon 16 MW na menej ako sekundu). ITER nebude dodávať elektrický prúd do verejnej elektrickej siete. Ak by dodával, z 500 MWt by dokázal vyprodukovať 200 MWe, čo by postačovalo pre približne 200 tisíc domácností.


ITER

Context: Ciele Projekt ITER má množinu určitých cieľov, pričom všetky sa zaoberajú vývojom realizovateľnej fúznej elektrárne: Krátkodobo vyrábať desaťnásobne viac tepelnej energie z fúznej reakcie, ako je dodávané pomocným ohrevom (Q hodnota 10). Vyrobiť plazmu v ustálenom stave s Q hodnotou väčšou ako 5. Udržať plazmový výboj až do ôsmich minút. Zapáliť horiacu (samo-udržiavanú) plazmu. Vyvinúť technológie a procesy potrebné pre fúznu elektráreň - vrátane supravodivých magnetov (vyvinutých v ruskom T-15) a obsluhy na diaľku (údržba pomocou robota). Overiť myšlienky o plodení trícia.


Alternátor

Context: Introduction :: Alternátor znamená aj náhradník. Súbor:Gorskii 04414u.jpg|náhľad|vpravo|Alternátor zo začiatku 20. storočia vyrobený v Maďarsku použitý vo vodnej elektrárni. Alternátor je generátor, ktorý vyrába elektrický prúd. Podobne ako dynamo, aj alternátor patrí do skupiny elektrodynamických zdrojov. Jeho základnou funkciou je premena kinetickej energie na elektrickú energiu. Zariadenie umožnil skonštruovať Faradayov objav elektromagnetickej indukcie a umožňuje získavať elektrickú energiu na energetické účely.


Jadrová elektráreň

Context: História Na výrobu elektriny sa jadrový reaktor prvý raz využil 20. decembra 1951 vo výskumnej stanici EBR-I pri meste Arco v štáte Idaho v USA. Zariadenie založené na rýchlom množivom reaktore dodávalo spočiatku výkon okolo 100 kW. Prvá atómová elektráreň bola postavená v ZSSR v meste Obninsk. K rozvodnej sieti bola oficiálne pripojená 27. júna 1954. V 5 MW reaktore bol použitý grafit ako moderátor a voda ako chladiace médium. Elektráreň však bola po niekoľkých rokoch odstavená a slúžila iba na výskumné účely. Využitie atómovej energie sa potom rýchlo rozvíjalo. V roku 1960 tvoril inštalovaný výkon menej ako 1 gigawatt (GW), na konci sedemdesiatych rokov už 100 GW, a 300 GW v osemdesiatych rokoch. Od konca osemdesiatych rokov je nárast oveľa slabší a prevažne tvorený výstavbou jadrových elektrární v Číne. V roku 2005 bol inštalovaný výkon 366 GW.


Železné jadro

Context: Príklady použitia feromagnetických jadier  Transformátor Tlmivka Elektromotor Relé Stýkač Elektromagnet Elektrický generátor


BepiColombo

Context: Komponenty MMO na vrchu v slnečnom kryte, MPO a MMT na spodu. Mercury Transfer Module (MTM) Pohonná jednotka MTM je umiestnená v zadnej časti celku a slúži na pohon pri prelete zo Zeme k Merkúru a k brzdeniu po prílete. Nenesie žiadny podstatný vedecký prístroj. Modul je osadený dvoma pohonnými systémami: elektrický iónový a chemický používajúci ako palivo metylhydrazín a oxid dusičitý. Chemický sa využije pri odlete z nízkej obežnej dráhy Zeme a elektrický počas preletu k cieľu. Dvojitý iónový motor QinetiQ T6 zvládne kombinovaný výkon až 290 mN. MTM zásobuje elektrinou obe hibernujúce družice rovnako ako elektrický pohon. Mercury Planetary Orbiter (MPO) Mercury Planetárny Orbiter (MPO) Družica vybudovaná ESA má hmotnosť 1 150 kg a a má jeden solárny článok poskytujúci až 1000 W. Na ďalšej strane je radiátor s plochou 1,5 m2 pre zaistenie regulácie teploty. Ten je vždy natočený smerom od Slnka a je chránený pred infračerveným vyžarovaním planéty. Vedecké vybavenie BELA - BepiColombo Laser Altimeter, vyvinutý Švajčiarskom a Nemeckom ISA - Italian Spring Accelerometer, vyvinutý Talianskom MERMAG - Mercury Magnetometer, vyvinutý Nemeckom a Veľkou Britániou MERTIS-TIS - Mercury Thermal Infrared Spectrometer, vyvinutý Nemeckom MGNS - Mercury Gamma ray and Neutron Spectrometer, vyvinutý v Rusku MIXSY - Mercury Imaging X-ray Spectrometer, vyvinutý Veľkou Britániou a Fínskom MORE - Mercury Orbiter Radio science Experiment, vyvinutý Talianskom a USA PHEBUS - Probing of Hermean Exosphere by Ultraviolet Spectroscopy, vyvinutý Francúzskom a Ruskom SERENA - Search for Exosphere Refilling and Emitted Neutral Abundances (analyzátor neutrálnych a ionizovaných častíc), vyvinutý Talianskom, Švédskom, Rakúskom a USA SIMBIO-SYS - Spectrometers and Imagers for MPO BepiColombo Integrated Observatory System (stereo kamery s vysokým rozlíšením, spektrometer pre viditeľné a blízke infračervené svetlo), vyvinutý Talianskom, Francúzskom a Švajčiarskom SIXS - Solar Intensity X-ray Spectrometer, vyvinutý Fínskom a Veľkou Britániou Sonda MMO Mercury Magnetospheric Orbiter (MMO) Japonská družica sa bude zaoberať predovšetkým výskumom magnetického poľa. Mercury Surface Element (MSE) Pristávacie puzdro bolo v roku 2003 zrušené z rozpočtových dôvodov. Ešte pred zrušením to bol 44 kg vážiaci modul s očakávanou výdržou jedného týždňa.


Kozmos (program)

Context: Introduction Družica Kozmos 97 Program Kozmos sú sovietske a neskôr ruské umelé družice Zeme. Prvú zo série Kozmos vypustili 16. marca 1962 a do februára 1987 ich štartovalo 1816. Program družíc Kozmos je veľmi rozmanitý, zahŕňa vedecký výskum blízkeho okolia Zeme a mimozemských objektov, výskum hornej atmosféry, registráciu hustoty elektrónov v ionosfére, výskum nízkoenergetického korpuskulárneho žiarenia Slnka, radiačných pásov Zeme a ich zmien v závislosti od slnečnej aktivity, primárnej zložky kozmického žiarenia, registráciu magnetického poľa Zeme v rôznych výškach a geografických šírkach a zmeny magnetického poľa s výškou, výskum intenzity a zložiek Röntgenového žiarenia Slnka a hviezd, zloženia atmosféry, hustoty a výskytu meteoroidov a ich rozloženia v okolí dráhy Zeme, meteorologické výskumy a meteorologickú službu, navigačnú službu, technologické experimenty, biologické experimenty, technické problémy zdokonaľovania riadenia kozmických lodí, orientácie v priestore, overovanie nových typov kozmických lodí, preskúšavanie automatického spájania lodí na obežnej dráhe, ich manévrovania a pristávania, spojovú službu, navigáciu a iné. Často boli pod názvom Kozmos vypúšťané kvôli utajeniu aj rôzne vojenské satelity, prípadne kvôli zamaskovaniu zlyhania neúspešné satelity iných programov (napr. planetárne sondy, ktoré sa nepodarilo z orbity Zeme naviesť na medziplanetárnu dráhu). Vzhľadom na veľkú rozmanitosť dráh družíc série Kozmos nemožno uviesť typické parametre, pretože pre určité programy sa vypúšťali družice tvoriace skupinu s podobnými parametrami. Od rozpadu Sovietskeho zväzu sú pod označením Kozmos vypúšťané výlučne vojenské satelity.


Diferenciál (automobil)

Context: Symetrický čelný diferenciál s vonkajším ozubením Pri tomto type oba planetové kolesá majú vonkajšie čelné ozubenie s rovnakými rozstupovými priemermi ozubenia a namiesto každého jedného satelitu (ako pri kužeľových) je umiestnený jeden pár satelitov, z ktorého každý zaberá do iného z planetových kolies a oba z páru satelitov (na určitej časti šírky svojho ozubenia) súčasne zaberajú navzájom do seba. Pár satelitov je potrebný preto, nakoľko os rotácie každého čelného satelitu je rovnobežne s hlavnou osou rotácie diferenciálu (pri kužeľových je os rotácie satelitu kolmo) a pomocu jedného satelitu by sa nedosiahlo opačného zmyslu otáčania sa planetových kolies diferenciálu pri rotácii satelitov okolo vlasnej osi (ako u kužeľových). Toto sa dá dosiahnuť len aspoň jedným párom satelitov, ale kvôli vyváženiu sa používajú aspoň dva páry, čiže 4 satelity (namiesto dvoch u kužeľových). Z tohoto vyplýva, že sú z konštrukčného hľadiska menej kompaktné ako kužeľové, ale vylučujú vznik axiálnych síl v ozubení, ktoré sú v kuželovom súkolesí vždy prítomné. Týmto sa znižujú aj požiadavky na presnosť pri montáži, nehovoriac o ich väčšej životnosti, nakoľko aj pri značnom opotrebení takéhoto diferenciálu (opotrebenie ozubenia, vznik axiálnej a radiálnej vôle) ešte je dlhú dobu schopný svojej funkcie, pričom kuželové nie, pretože už pri vzniku malej vôle v jeho súkolesí, sa pri zaťažení tieto kuželové kolesá od seba odtlačia vplyvom axiálnych síl. Tým sa tieto vôle prejavia ako vôle medzi ozubením a nakoľko ide o kuželové ozubenie (nesymetrické, nerovnomerné medzery zubov) môže viesť k hlučnosti až k zaseknutiu a poškodeniu ozubenia. Kvôli svojej malej kompaktnosti sa však čelné diferenciály využívajú menej často. Najviac boli využívané v nákladných automobiloch Tatra a teraz firmou Alfa Romeo (v podobe čiastočne samosvorného diferenciálu).


Zvezda

Context: Hlavné parametre Hlavné parametre: Hmotnosť na obežnej dráhe po oddelení od nosnej rakety: 20295 kg Celková dĺžka: 13,11 m Maximálny priemer: 4,35 m Objem hermetického priestoru: 89,0 m3 Obytný priestor: 46,7 m3 Podpora života posádky: do 6 osôb Rozpätie solárnych panelov: 29,73 m Plocha fotovoltaických článkov: 76 m2 Maximálny výstupný výkon solárnych panelov: 13,8 kW Projektovaná životnosť na obežnej dráhe: 15 rokov (do roku2015) Základný konštrukčný materiál: hliníkovo-horčíková zliatina AMg6M Počet stabilizačných motorov: 32orientačných motorčekov - 11D428A-10 s ťahom 125N Počet motorov na úpravu dráhy: 2 motory - S5.79 s ťahom 3000N


Pleseck (kozmodróm)

Context: Introduction Pohľad na kozmodróm v roku 2015 Emblém kozmodrómu Administratívne budovy na kozmodróme Súbor:На космодроме Плесецк (2).png|thumb|Raketa Sojuz v montážnej budove Pleseck () je ruský kozmodróm, ktorý sa nachádza v Archangeľskej oblasti asi severne od Moskvy. O tomto kozmodróme bolo oveľa menej informácií ako o kozmodróme Bajkonur a pritom ide o najfrekventovanejší kozmodróm Sovietskeho zväzu a Ruska. Jeho existencia však podliehala istú dobu režimu utajenia, vzhľadom na vojenský program a umiestnenie vojenskej raketovej základne. Celý názov znie Kozmodróm Pleseck – 1. štátny skúšobný kozmodróm (). V súčasnosti štrukturálne spadá pod velenie Kozmických vojsk Ruskej federácie.


Tchaj-jüan

Context: Introduction Štart rakety Čchang Čeng 3B z kozmodrómu Tchaj-jüan Tchaj-jüan (; ) je čínsky kozmodróm, postavený v horách severnej Číny v roku 1966, odkiaľ prvé družice leteli v roku 1988. Používa sa pre neho medzinárodná skratka TY. Je umiestnený v pohorí Lü-liang-šan, provincii Šan-si, v blízkosti mesta Jü-kchou. Pomenovanie Oficiálny čínsky názov kozmodrómu je v slovenskom prepise Tchaj-jüan wej-sing fa-še čung-sin , v anglickom Taiyuan Weixing Fashe Zhongxin . Oficiálna anglická verzia názvu je Taiyuan Satellite Launch Center . Využitie Základňa pôvodne slúžila na skúšky štartov rakiet stredného doletu. Kozmodróm bol vybudovaný kvôli vypúšťaniu satelitov na polárnu dráhu. Prvýkrát odtiaľ vyletela raketa CZ-4A dňa 6. septembra 1988. Lietali odtiaľ rakety rôznych typov, pre kozmonautiku boli určené napr. Čchang Čeng (skratka CZ) a Kchai Tchuo-če (KT). Kozmodróm dnes spolu s ostatnými patrí čínskej národnej kozmickej agentúre CNSA. V roku 2004 bola odtiaľ vypustené satelity Probe-2 (čínsky Tan-Ce) s pomocou čínskej rakety Dlhý pochod 2C/SM, čo bol výsledok uzavretej spolupráce Číny s ESA. V období rokov 1988-2008 sa tu uskutočnilo 29 štartov rakiet so satelitmi.


Saľut 4

Context: Technické parametre  dĺžka – najväčší priemer – obytný priestor – hmotnosť pri štarte – 18 900 kg nosná raketa – Proton (trojstupňová) sklon dráhy – 51,6° plocha solárnych panelov – počet solárnych panelov – 3 produkcia elektriny – 4 kW zásobovacie rakety – Sojuz počet spojovacích zariadení – 1 počet pilotovaných misií – 3 počet nepilotovaných misií – 1 počet dlhotrvajúcich pilotovaných misií – 2


Raketový motor na tuhé pohonné látky

Context: Základná koncepcia Rez raketou na tuhé pohonné látky Základnými súčasťami motora sú plášť, dýza, palivová náplň a zapaľovače. Plášť slúži ako spaľovacia komora, je vyplnený palivom. Jednoduché rakety majú celý priemer vyplnený palivom a „odhorievajú“ odspodu, moderné a výkonné rakety majú rôznu geometriu výplne s rôzne tvarovaným kanálikom, aby dosiahli požadovanú plochu horenia. Palivo tak horí po celej dĺžke. Palivová náplň je kompozíciou okysličovadla, paliva a rôznych ďalších prímesí, ktorá sa za bežných teplôt chová ako tuhé teleso. Po zapálení začne horiace palivo produkovať veľké množstvo plynov. Plyny vystupujú zo spaľovacej komory dýzou, ktorej tvar je prispôsobený pre udržanie tlaku v komore. Jednoduchý motor nemožno vypnúť a reštartovať, ani sa nedá operatívne regulovať jeho ťah. Hneď ako je zapálený, má všetko potrebné na činnosť a horí, kým nedôjde palivo. Pokročilejšie konštrukcie dokážu regulovať ťah počas činnosti pomocou otvorov, ktoré vypúšťajú plyny mimo dýzy, alebo pomocou špeciálneho prispôsobenia geometrie paliva na dosiahnutie rôzneho ťahu v daných fázach letu. Niektoré moderné motory môžu byť zastavené a reštartované. Využíva sa buď systém pre uhasenie reakcie v spaľovacej komore, alebo sú motory zostavené z niekoľkých postupne zapaľovaných segmentov (napr. Space Shuttle Solid Rocket Booster). Moderné motory môžu disponovať dodatočnými zariadeniami, ako napríklad systémom smerovania dýzy, navádzacím systémom, sebadeštrukčným systémom, padákom, menšími pomocnými motormi atď.


Raketa

Context: Rozdelenie rakiet Všeobecne sa pojem raketa používa pre všetko, z čoho šľahajú plamene a dokáže to letieť vysokou rýchlosťou. No nie je tomu tak. Ako príklad sa dá uviesť raketa s plochou dráhou letu. V tomto prípade ale nejde vôbec o raketu, ale bezpilotné lietadlo používajúce prúdový a nie raketový motor. Z tohoto ohľadu sa teda hovorí o strelách s plochou dráhou letu. Podobne je to aj pri torpédach. Rakety sa delia na niekoľko kategórií: rakety – sú to jednostupňové raketové zariadenia, ktoré sa používajú hlavne vo vojsku pre dopravu trhavín k cieľu. Patria sem aj viacstupňové taktické rakety. sondážna raketa – je raketa s vedeckým nákladom s rýchlosťou letu nižšou ako orbitálnou. Experimenty prebiehajú obvykle niekoľko minút počas zotrvačného vzletu a následného pádu. Pristátie býva riadené padákom. raketové nosiče (nosné rakety) – ich úlohou je doprava nákladu do vesmíru (na parkovaciu dráhu) a jeho urýchlenie na 1. kozmickú rýchlosť. Majú často 1 – 2 raketové stupne a niekedy sú doplnené pomocnými štartovacími motormi (často na TPL – tuhé pohonné látky). Zväčša vychádzajú z vojenských taktických rakiet. raketový ťahač – ide o posledný raketový stupeň, ktorým je doplnený raketový nosič. Jeho úlohou je dopraviť náklad na tvz. prechodovú alebo výslednú dráhu. Kategória:Zbrane Kategória:Letectvo


Medzikontinentálna balistická raketa

Context: Introduction Skušobný štart americkej rakety LGM-25C Titan II. Medzikontinentálna balistická raketa (angl. intercontinental ballistic missile , skr. ICBM ) je strategická balistická raketa schopná dopraviť s vysokou presnosťou na vzdialenosť prevyšujúcu 5 500 km bojovú hlavicu, väčšinou vybavenú atómovou alebo termonukleárnou náložou. Balistická raketa používa balistickú trajektóriu s výrazným stúpanim a prudkým klesaním, vrátane suborbitálnych a čiastočne orbitálnych trajektórii. Bojová hlavica je umiestnená v špeciálnom puzdre nazývanom návratové teleso, ktoré je vybavené tepelnou ochranou, umožňujúcou prekonať vysoké tepelné namáhanie spôsobené aerodynamickým ohrevom počas zostupu atmosférou k cieľu. Súčasné medzikontinentálne balistické rakety môžu niesť viac samostatne navádzaných návratových telies a okrem toho celý rad tzv. klamných hlavíc, väčšinou nafukovacích z pokovenej umelohmotnej fólie, ktoré majú za cieľ zhoršiť systémom protiraketové obrany účinný zásah proti blížiacim sa projektilom. Súčasné medzikontinentálne balistické rakety používajú väčšinou motory na tuhé pohonné látky, ktoré majú z vojensko-operačného hľadiska celý rad výhod, z ktorých hlavnými sú dlhodobá skladovateľnosť v stave bojovej pohotovosti, vysoká spoľalivosť a relatívne bezpečná obsluha a údržba. Istou nevýhodou je ale o niečo menšia výkonnosť v porovnaní s raketami na kvapalné pohonné látky; pokrok vo vývoji heterogénnych tuhých pohonných látok v posledných desaťročiach však aj tento rozdiel značne znížil.


Kozmický let

Context: Návrat z kozmu Súbor:Atlantis STS-112 landing.jpg|thumb|Pristávanie raketoplánu Nepilotované telesá sa vracajú z kozmu na Zem len zriedkavo. Veľa nepotrebných dielov, napríklad vyhorených stupňov nosných rakiet alebo nefunkčných družíc, cielene zhorí v zemskej atmosfére. Iné zostávajú po dlhú dobu na zemskej orbite (kozmický odpad), heliocentrickej dráhe, únikovej dráhe zo slnečnej sústavy alebo dopadnú na povrch telesa, ktoré skúmali (napríklad na povrch Mesiaca, planéty a pod.). K návratu sú projektované sondy so vzorkami, v minulosti sa vracali špionážne a testovacie družice. Teleso sa na Zem môže vrátiť vlastnými silami alebo (veľmi zriedkavo) v nákladovom priestore raketoplánu. Pokiaľ sa vracia samo, je nevyhnutné, aby malo zachované schopnosti manévrovania a aby jeho povrch bol chránený tepelným štítom. Pri opätovnom vstupe do atmosféry, ktorý sa uskutoční vysokou rýchlosťou, sa začne silne trieť o častice atmosféry, ktoré jeho povrch zahrejú na vysokú teplotu. Okolo telesa sa vytvorí stĺpec ionizovaného plynu podobne ako pri meteoroch. V tejto fáze letu sú možnosti vysielania jeho údajov na Zem veľmi obmedzené a prerušované. V záverečnej fáze letu, kedy teleso svojim pohybom už neionizuje vzduch okolo seba, sa na finálne zabrzdenie a mäkké dosadnutie telesa používa väčšinou padák. Ďalšou možnosťou (používanou popri padáku) sú brzdiace trysky. Jedine raketoplán bol schopný pristáť podobným spôsobom ako bezmotorové lietadlo vďaka vlastným aerodynamickým schopnostiam. Po väčšinu svojej prevádzky raketoplán tiež používal pri pristátí padák, ale len ako prostriedok na skrátenie dojazdu po dosadnutí hlavného podvozku na pristávaciu dráhu.


Zoznam kozmických letov podľa roka

Context: Pozri aj  Nosná raketa Zoznam kozmických letov s ľudskou posádkou Zoznam nosných rakiet Výskum vesmíru Kategória:Kozmonautické zoznamy


Balistická raketa

Context: Introduction Skúšobný štart americkej rakety Minuteman III. Balistická raketa (alebo balistická strela , ) je strategická raketa schopná dopraviť s vysokou presnosťou (kruhová odchýlka väčšinou do 500 metrov) na rôznu vzdialenosť (od stoviek do 12 000 km) bojovú hlavicu (), vybavenú konvenčnou výbušninou alebo častejšie jadrovú alebo termonukleárnu nálož. Bojová hlavica je u rakiet s väčším doletom umiestnená v špeciálnom puzdre nazývanom návratové teleso, ktoré je vybavené tepelnou ochranou, umožňujúcou prekonať vysoké tepelné namáhanie spôsobené aerodynamickým ohrevom počas zostupu atmosférou k cieľu. Niektoré balistické rakety s vyšším doletom môžu navyše niesť viac samostatne navádzaných návratových telies a niekoľko tzv. klamných hlavíc, väčšinou nafukovacích z pokovanej umelohmotnej fólie, ktoré majú za cieľ sťažiť systémom protiraketovej obrany účinný zásah proti blížiacim sa projektilom. Moderné balistické rakety používajú motory na tuhé pohonné látky, ktoré majú z vojensko-operačného hľadiska množstvo výhod, z ktorých hlavné sú dlhodobá skladovateľnosť v stave bojovej pohotovosti, vysoká spoľahlivosť a relatívne bezpečná obsluha a údržba. Istou nevýhodou je trochu menšia výkonnosť v porovnaní s raketami na kvapalné pohonné látky; pokrok vo vývoji heterogénnych tuhých pohonných látok v posledných desaťročiach však aj tento rozdiel značne znížil.


Kozmodróm

Context: Kozmodrómy pozostávajú zo základne a streleckého sektoru. Na základni sú umiestnené odpaľovacie rampy. Tie sa zvyčajne skladajú z vypúšťacieho stolu, kde je umiestnená raketa, pod raketou býva šachta pre odvod spalín a z boku býva veža, nesúca kábelové vedenie a potrubie dopravujúce pohonné látky do nádrže rakety. Druhá veža býva montážna, ktorá sa pred štartom odklápa či odvezie bokom. Z nej vstupujú kozmonauti do kozmickej lode na špici rakety. Na kozmodróme sú taktiež montážne haly a niekedy aj riadiace letová strediská. Súčasťou základne kozmodrómu býva tiež letisko, či plocha pre pristátie helikoptér, prípadne aj prístav. Pod tzv. pomocné zóny kozmodrómu spadajú napríklad sklady kvapalných pohonných hmôt, obytné priestory, výcvikové stredisko, riaditeľstvo a administratívne zložky kozmodrómu, zóny zabezpečujúce dodávku energie a zásobovanie, opravovne, meteorologické stredisko, vyhľadávací a záchranný komplex a iné.


Sondážna raketa

Context: Koncepcia Schéma suborbitálneho letu, A - štart, B - pristátie, G - ťažisko Zeme, S - stratosféra, 1 - vzlet, 2 - mikrogravitácia, 3 - návrat. Zotrvačný let prebieha po elipse, v ktorej ohnisku sa nachádza ťažisko Zeme. Obvykle sa sondážna raketa skladá z rakety s motorom na tuhé palivo a užitočného, vedeckého, nákladu. Let prebieha po eliptickej obežnej dráhe pretínajúcej povrch Zeme, s vertikálnou polosou. Dosiahnutie vrcholu - apogea - nastáva za menej ako 30 minút, zvyčajne medzi 5. až 20. minútou letu. Raketa po spotrebovaní paliva v prvom stupni sa oddelí a odpadne, pričom náklad pokračuje v lete samostatne a po dosiahnutí apogea a návrate do stratosféry pristane na zemi padákom.


Únikový systém

Context: Podobné systémy Orion Launch Abort System Únikový manéver je možné vykonať aj pomocou RCS a hlavných motorov lode, ale tento postup je možné vykonať iba vo veľkých výškach a nehodí sa tak pre použitie pri najkritickejšej fáze letu, pri vzostupe hustými vrstvami atmosféry. Kozmické lode Gemini únikový systém nemali, ale kozmonauti sedeli na vystreľovacích sedadlách, podobne ako v bojových lietadlách. Vystreľovacie sedadlá boli použité aj na raketoplánoch Space Shuttle a Buran. Na Space Shuttle boli zrušené a namiesto nich sa počíta s únikom posádky pomocou padákov. Únik tak možno vykonať len za predpokladu, že Orbiter bude plachtiť a bude stabilný. Raketoplán Buran nikdy s posádkou neletel a mal mať vystreľovacie sedadlá a separátny strešný poklop pre každé sedadlo. Súkromná spoločnosť Excalibur Almaz plánuje použitie podobného systému na svojej lodi, odvodené od sovietskej lode TKS.


Slnečná plachetnica

Context: Introduction Umelecké stvárnenie plachetnice Cosmos 1 obiehajúcej okolo Zeme. Slnečná plachetnica je kozmické plavidlo, ktoré je poháňané tlakom dopadajúceho slnečného, alebo prípadne aj iného žiarenia na veľkú odrazovú plochu. Pretože plocha musí byť čo najväčšia, pripomína plachtu. Kozmické plavidlo je potom urýchľované v smere normály k plachte podobne, ako vietor poháňa klasické námorné plachetnice. Nakláňaním plachty možno regulovať zrýchlenie a smer letu. Vďaka fyzike letov na obežnej dráhe je možné letieť aj smerom k Slnku, stačí iba spomaliť. Pretože tlak žiarenia je veľmi malý, je veľmi malé tiež zrýchlenie, pôsobí však neustále a to bez pohonných hmôt. Pre dosiahnutie využiteľného zrýchlenia okolo 1 mm·s−2 je potrebná veľkosť plachty rádovo stovky metrov až kilometrov pri veľmi malej hmotnosti plachty. Je potrebné zdôrazniť, že plachetnica nie je poháňaná slnečným vetrom, ale v podstate iba žiarením. Tlak častíc slnečného vetra je asi 10 000-krát menší. Plachetnica je vhodná najmä pre medziplanetárne lety a pre vysoké dráhy nad Zemou, a to skôr s ľahším nákladom. Nedá sa použiť pre štart zo Zeme a je veľmi nevhodná pre nízke obežné dráhy. Prvé zmienky o možnosti „plachtenia“ sú už u Johannesa Keplera, neskôr u J. Verna, v 60. rokoch bola predstava plachty spopularizovaná Cordwainerom Smithom v poviedke The Lady who Sailed the Soul (1960) a Arthurom Charlesom Clarkom v poviedke The Wind from the Sun (1972). Pokus o vypustenie slnečnej plachetnice Cosmos 1 21. júna 2005 sa nevydaril.


Europaturm

Context: Introduction Europaturm Europaturm je 337,5 m vysoká telekomunikačná veža v nemeckom meste Frankfurt nad Mohanom. Po Fernsehturm v Berlíne je druhou najvyššou vežou v Nemecku. Výstavba začala v roku 1974 a skončila sa o 5 rokov neskôr. Dizajn stavby vytvoril architekt Erwin Heinle. Po dokončení mala veža výšku 331 m a bola najvyššou stavbou v Západnom Nemecku. Bez antény má veža výšku 295 m. Pri úrovni terénu má železobetónová nosná konštrukcia hrúbku 59 metrov, čo je najviac z podobných stavieb na svete. V roku 2004 bola vymenená anténa a veža dosiahla svoju súčasnú výšku 337,5 m. Na vrchole sa nachádza vyhliadková plošina s panoramatickým výhľadom na okolie. Do roku 1999 veža zastrešovala reštauráciu a diskotéky ale odvtedy je pre verejnosť uzavretá.


Tchaj-jüan

Context: Externé odkazy  Kozmodróm na MEK Družica ESA štartuje z Číny Kozmodróm na SPACE40


Slnečná sústava

Context: Introduction Schematický obrázok usporiadania slnečnej sústavy spolu s názvami jednotlivých objektov (vzdialenosti ani veľkosti nie sú v správnej mierke) Slnečná sústava je planetárna sústava hviezdy Slnko, do ktorej patrí aj Zem. Skladá sa zo Slnka a všetkých telies, ktoré obiehajú okolo neho; (planét, trpasličích planét, planétok, komét, mesiacov, meteoroidov, medziplanetárneho plynu a prachu), rovnako ako aj prostredia, v ktorom sa tento pohyb uskutočňuje. Zem je treťou planétou slnečnej sústavy. Slnečná sústava je súčasťou oveľa väčšieho komplexu pozostávajúceho z množstva hviezd a medzihviezdnej hmoty – Galaxie. Všetky telesá slnečnej sústavy sa pohybujú po dráhach, ktoré sa nazývajú kužeľosečky. Sú to kružnica, elipsa, parabola a hyperbola. Pri svojom obehu okolo Slnka sa telesá riadia Keplerovými zákonmi, aj keď nimi nie je možné opísať pohyb všetkých telies slnečnej sústavy úplne presne, pretože okrem gravitačného poľa na ne pôsobia ešte aj iné sily, ako napr. odpor prostredia. Gravitačné pôsobenie Slnka udržiava veľké telesá slnečnej sústavy na obežných dráhach (pohybujú sa v uzavretých krivkách – elipsy a kružnice), menšie telesá sa môžu okrem uzavretých kriviek pohybovať aj po otvorených krivkách (po parabolách a hyperbolách). Na meranie vzdialeností v slnečnej sústave sa často používa jednotka vzdialenosti známa ako astronomická jednotka (skratka AU). Jej veľkosť zodpovedá strednej vzdialenosti Zeme od Slnka, čo je . Najbližší bod k Slnku na dráhe nejakého telesa sa nazýva perihélium, najvzdialenejší afélium. Základná rovina, voči ktorej určujeme sklon obežných dráh telies sa nazýva rovina ekliptiky. Je to rovina, v ktorej obieha Zem okolo Slnka. Astronómovia už poznajú množstvo planetárnych sústav sformovaných okolo iných hviezd, ako je Slnko. Mnohé zo zatiaľ objavených sústav sa však v množstve parametrov výrazne odlišujú od slnečnej sústavy, napríklad niektoré ich obrie planéty obiehajú oveľa bližšie k materskej hviezde. Jedným z prvých výsledkov výskumu mimoslnečných planét (tzv. exoplanét) je poznanie, že okolo hviezd slnečného typu sa nemusia nachádzať planetárne sústavy podobné slnečnej sústave.


Timotej (biskup)

Context: Svätý Timotej sa narodil v maloázijskej Lystre. Jeho matka Euniké bola Židovka, jeho otec bol Grék. Známa je aj Timotejova stará matka Lojda (Lois), ktorá mala spolu s jeho matkou obrovský vplyv na Timotejovu výchovu v duchu kresťanstva. Počas svojej druhej misijnej cesty do Lystry sa Timotej vďaka svojej horlivosti stal pomocníkom apoštola Pavla a odišiel z rodného domu, podľa niektorých názorov v tomto období prijal aj kňazskú, resp. biskupskú vysviacku. Timotej následne apoštola Pavla sprevádzal na jeho cestách po gréckych krajinách, vo viacerých listoch apoštola Pavla býva spomínaný ako spoluodosielateľ. Apoštola Pavla Timotej sprevádzal aj v období jeho väzenia. Po Pavlovej smrti sa podľa cirkevnej tradície vrátil do Efezu, kde pôsobil ako biskup. Podľa neskorších kresťanských správ bol Timotej zavraždený okolo roku 97 počas toho, ako sa pokúšal odvrátiť ľudí od pohanských osláv na počesť boha Dionýza, historické doklady však jeho mučenícku smrť nespomínajú. Pochovaný bol v Efeze, kde jeho telo zotrvalo až do roku 356, keď boli jeho pozostatky cisárom Konštansom II. prenesené do Konštantínopola, kde boli až do roku 1204 uchovávané v Chráme svätých Apoštolov. Po IV. križiackej výprave boli pravdepodobne prenesené na západ a dnes sa predpokladá, že sú uchované v talianskom meste Termoli.


Koloman Belopotocký

Context: Udelené biskupské svätenia  Hlavný svätiteľ Anton Fetser, 1906, pomocný biskup veľkovaradínsky, neskôr biskup rábsky (Győr) Imrich Bjelik, 1913, Belopotockého nástupca vo funkcii poľného vikára Hlavný spolusvätiteľ Wolfgang Radnai, 1902, pomocný biskup veľkovaradínsky, neskôr biskup banskobystrický Mikuláš Széchenyi de Sárvár et Felsővidék, 1902, biskup rábsky a neskôr biskup veľkovaradínsky Augustín Fischer-Colbrie, 1905, pomocný biskup-koadjútor a neskôr sídelný biskup košický Hermann Zschokke, 1910, pomocný biskup viedenský


Andrej Imrich

Context: Biskup Dňa 4. júna 1992 bol pápežom sv. Jánom Pavlom II. vymenovaný za pomocného biskupa Spišskej diecézy a titulárneho biskupa sídla Castellum Titulianum. Biskupskú vysviacku prijal 11. júla 1992 v Spišskom Podhradí – Spišskej Kapitule. Vysvätil ho Mons. František Tondra, spišský diecézny biskup spolu s Mons. Giovannim Coppom, apoštolským nunciom v Česko-Slovensku a Mons. Jánom Sokolom, trnavským arcibiskupom a metropolitom Slovenska. Za biskupské heslo si zvolil Metanoia, oboedientia et spes - Pokánie, poslušnosť a nádej. Po nástupe do úradu nového spišského diecézneho biskupa Mons. Štefana Sečku bol opäť 12. septembra 2011 potvrdený v úrade generálneho vikára Spišskej diecézy. 16. októbra 2014 bol slávnostným kazateľom na Trnavskej novéne v Bazilike sv. Mikuláša v Trnave, kde predniesol kázeň na tému Panna Mária verne stála pod krížom. Dňa 15. októbra 2015 pápež František prijal jeho zrieknutie sa úradu pomocného biskupa Spišskej diecézy a stal sa emeritným biskupom.


Benedikt pustovník

Context: Externé odkazy  Život svätých pustovníkov Svorada-vyznavača a Benedikta-mučeníka od päťkostolského biskupa Maura z polovice 11. storočia Kategória:Úmrtia v 1034 Kategória:Slovenskí katolícki svätci Kategória:Pustovníci Kategória:Osobnosti na slovenských poštových známkach Kategória:Kanonizovaní Gregorom VII.


Titus Zeman

Context: Blahorečenie 30. septembra 2017 ho v mene pápeža Františka v Bratislave-Petržalke pri Kostole Svätej rodiny blahorečil Angelo kardinál Amato SDB, prefekt Kongregácie pre kauzy svätých. Hlavnými koncelebrantmi boli Stanislav Zvolenský, arcibiskup-metropolita bratislavský, don Ángel Fernández Artime SDB, hlavný predstavený rehole saleziánov, Jozef kardinál Tomko a Giacomo Guido Ottonello, apoštolský nuncius na Slovensku. Pápež stanovil deň liturgickej spomienky na blahoslaveného Titusa na 8. január.


Benetus

Context: Introduction  Benetus (po slovensky: Beňo, Beňäta; po latinsky: Benetus; po maďarsky: Beneta) ( ? – † ?1055) bol v rokoch 1046-1055 ostrihomským arcibiskupom. Z Väčšej legendy o sv. Gerardovi sa dozvedáme, že po vypuknutí nepokojov v Uhorsku v roku 1046 uteká do bezpečia spolu s čanádskym biskupom Gerardom, nitrianskym biskupom Bystríkom a jágerským biskupom Buldom do opevneného kráľovského sídla Stoličného Belehradu (maď. Székesfehérvár). Po správe, že sa kráľoviči Ondrej a Levente blížia k Pešti, sa biskupi rozhodli, že ich pôjdu privítať, aby jedného z nich korunovali uhorským kráľom. Keď sa biskupi priblížili k peštianskemu prievozu, dostihlo ich pri Dunaji vojsko pohanského Vatu, ktoré na nich zaútočilo z hory Kelen s úmyslom ich usmrtiť. Spŕška kameňov, ktorá biskupov zasiahla, biskupa Buldu smrteľne zranila. Biskupi Gerard a Bystrík boli tiež umučený. Jedine Benetu zachránil knieža Ondrej z rúk pohanov. Benetus Kategória:Uhorsko Benetus


Robert Sarah

Context: Kňaz a biskup Kňazskú vysviacku prijal vo veku 24 rokov 20. júla 1969. Študoval na Pápežskej univerzite Gregoriana a Biblickom inštitúte v Jeruzaleme. V auguste 1979 ho pápež Ján Pavol II. vymenoval za arcibiskupa arcidiecézy Konakry. Biskupskú vysviacku mu udelil kardinál Giovanni Benelli 8. decembra 1979. V tento deň bol najmladším biskupom na svete.


Apoštolský exarchát Gréckokatolíckej cirkvi v Českej republike

Context: Biskupi  Apoštolskí exarchovia Ivan Ljavinec (19962003) Ladislav Hučko (2003) Svätiaci biskupi Ján Eugen Kočiš (20042006)


Matúš (apoštol)

Context: Introduction Svätý apoštol Matúš Evanjelista Svätý Matúš , pôvodné meno Lévi , syn Alfea, jeden z Dvanástich Ježišových apoštolov. Podľa Nového Zákona bol mýtnikom v Kafarnaume v Galilei. Pod vplyvom stretnutia s Ježišom zanechal svoje v tej dobe lukratívne povolanie a pridal sa k Ježišovým učeníkom. Svätý Matúš je podľa starej kresťanskej tradície autorom prvého z evanjelií. V Novom zákone vystupuje pod menom Matúš na piatich miestach (Mt 9,9).


Maurus (Nitra)

Context: Životopis O pôvode tohto muža existuje niekoľko hypotéz. Pochádzal z okolia Nitry. Vzdelanie získal v kláštore na Zobore, kde bol scholastikom. Vysvätený bol v benediktínskom kláštore sv. Martina na Panónskej hore (Pannonhalma, Maďarsko), kde sa stal neskôr opátom (1034). Podľa Bratislavských análov z 13. storočia bol v roku 1036 ustanovený za biskupa v Päťkostolí ( Pécs , Maďarsko).


Timotej (biskup)

Context: Introduction  Svätý Timotej (; Lystra, Lykaónia, Malá Ázia, 1. storočie† okolo 97, Efez) bol prvokresťanský biskup, žiak a blízky spolupracovník svätého Pavla. V kresťanských cirkvách sa uctieva ako svätý a mučeník, vo východných cirkvách aj ako apoštol, pretože podľa tradície patril medzi 70 (resp. 72) Ježišových širších učeníkov. V Novom Zákone sa nachádzajú dva Pavlove listy adresované Timotejovi. Timotej sa stal biskupom v Efeze, tam údajne aj zomrel mučeníckou smrťou. Katolícka cirkev a luteráni si jeho pamiatku pripomínajú 26. januára (katolíci spolu so svätým Titom), niektoré cirkvi aj 24. januára, východné pravoslávne a orientálne cirkvi 22. januára a 4. januára v rámci slávenia soboru 70 (72) apoštolov. Býva uctievaný aj ako patrón proti črevným a zažívacím ochoreniam. V biblických epištolách je spomínaný sedemnásťkrát, šesťkrát v Skutkoch apoštolov a raz v Liste Hebrejom. Listy Timotejovi ho predstavujú ako strážcu apoštolskej tradície proti kacírstvu a nemorálnosti.


Sviatoslav I.

Context: Detstvo a panovanie v Novgorode Najstaršia písomná zmienka o detstve Sviatoslava I. sa datuje do roku 944 a hovorí sa o nej v rusko-byzantskej zmluve kniežaťa Igora I. V roku 945 Igora I. kvôli problémami s vysokými daňami zavraždili Drevľania. Jeho manželka Oľga sa stala regentkou svojho 3-ročného syna, ktorý o rok neskôr (946) pomstil smrť svojho otca. „…hodiac kopiju do davu Drevľanov, kopija preletela pomedzi uzdu koňa a udrela koňa do nôh, a to bol ešte Sviatoslav malé dieťa. I povedali Sveneld (vojvoda) a Asmud (pomocník): „Knieža už začalo vládnuť, družina, nasledujme knieža!““ Igorova družina porazila Drevľanov a následne si ich Oľga podmanila. Podľa záznamov v Nestorovom letopise sa Sviatoslav I. počas svojho detstva zdržiaval pri matke v Kyjeve. Tento fakt však protirečí zisteniu známeho byzantského imperátora Koštantína VII., ktorý v jednej zo svojích prác z roku 949 napísal: „Prídúci z Ruska do Konštantínopolu poslovia, cestovali z Nemogardu spolu so svojimi panovníkmi – Sfendoslavom, synom Igora, vládcu Ruska.“


Teodorich Veľký

Context: Nástupcovia Po Teodorichovej smrti sa jeho nástupcom stal vnuk Atalarich, ktorý však bol neplnoletý, preto sa vlády ujala Teodorichova dcéra Amalaswintha.


Igor I. (Kyjevská Rus)

Context: Život Rovnako ako jeho predchodca zaútočil Igor dvakrát proti Konštantínopolu. Roku 941 išlo o obyčajný nájazd nepočetnej kniežacej družiny, počas ktorého boli ruské lode spálené pod hradbami mesta povestným „gréckym“ ohňom. Bojovníci, ktorí unikli skaze, potom vydrancovali Bitýniu na južnom pobreží Čierneho mora. O tri roky neskôr zhromaždil Igor mohutné varjagsko-slovanské vojsko a najal kočovných Pečenehov, ktorí mali súčasne napadnúť Konštantínopol z pevniny. Byzantský cisár Roman I. Lakapenos sa o výprave Rusov dozvedel a poslal im naproti svojich najlepších vyjednávačov, ktorí mali bojovníkom ponúknuť rovnaký tribút, aký získal pre svojich vojakov v roku 911 Oleg. Výsledkom rokovania bolo uzatvorenie novej zmluvy, ktorá bola síce obdobou predošlej dohody, no jej podmienky boli výhodnejšie pre Byzanciu a Rusov v mnohom obmedzovali. Ak chceli na území ríše obchodovať, museli platiť clo a okrem toho sa zaviazali hájiť byzantskú pevnosť Chersonésos na Kryme pred útokmi nepriateľov. V zmluve z roku 944 vystupuje kyjevský vládca Igor ako veľké knieža, to znamená prvý medzi ďalšími kniežatami východných Slovanov. Sám však používal chazarský titul kagan (rovnako ako jeho nástupcovia až po Jaroslava Múdreho). Igor sa snažil rozširovať moc kyjevských kniežat na ďalšie východoslovanské územia a primäť tunajšie kmene k poplatnej závislosti. Roku 945 bol zabitý pri vyberaní daní u Drevľanov. Vlády za jeho neplnoletého syna Sviatoslava sa ujala Olegova žena Oľga. Pozri aj Zoznam vládcov Ruska Dejiny Ruska Kategória:Kniežatá Kyjevskej Rusi


Oleg (Kyjevská Rus)

Context: Život Ujal sa vlády nad Rusou po Rurikovej smrti v roku 879, ako regent za jeho syna Igora Rurikoviča. Oleg však rýchlo upevnil svoju vládu a neodovzdal ju Igorovi až do smrti. Zo svojho vtedajšieho sídla, Veľkého Novgorodu, vybral sa na podrobenie významného obchodného strediska Krivičov, Smolenska v r. 882. Ako hovorí Povesť dávnych liet, v tom istom roku Oleg vyrazil na Kyjev, v ktorom vládli vtedy Rurikovi bývalí druhovia, Askold a Dir. Oleg si Kyjev podmanil, a Askolda a Dira pravdepodobne vlákal do pasce a prikázal úkladne zabiť. Oleg preniesol svoje sídlo do Kyjeva, lebo toto mesto ponúkalo priaznivejšie podmienky na uskutočňovanie diaľkového obchodu a Novgorod urobil závislým od Kyjeva. Okamih spojenia dvoch najvýznamnejších východoslovanských stredísk pod jedinú vládu sa tradične označuje ako založenie najstaršieho ruského štátu, Kyjevskej Rusi. Zdroje informácií o Olegovi sú skúpe a nie vždy spoľahlivé, ale je známe, že sa pričinil o zjednotenie východných Slovanov, a podriadil si okrem iného kmene Severanov, Radimičov, Uličov a Tivercov, čo bolo príčinou vojny s kočovnými Chazarmi. Oleg vyšiel z vojny víťazne a zničil chazarské prístavy pri Kaspickom mori. Nadviazal tiež obchodné a politické kontakty s Byzantskou ríšou. Pravdepodobne v roku 907 vyrazil na výpravu do Konštantínopola, čo skončilo podpísaním mieru, ktorý bol zároveň prvou obchodnou zmluvou v ruských dejinách, s byzantským cisárom Levom VI. Oleg zomrel v roku 912, podľa legendy na uštipnutie hadom, ktorý vyliezol z lebky mŕtveho koňa.


Timotheos III.

Context: Introduction  Timotheos III. alebo Timotej III. môže byť: grécky alexandrijský patriarcha v rokoch 460475 a 477481, neuznávaný Koptmi, pozri Timotheos III. (alexandrijský patriarcha) alexandrijský patriarcha v rokoch 517535, Koptmi uznávaný ako Timotheos III., pozri Timotheos IV.


Timotheos II. (alexandrijský patriarcha)

Context: Mená  Timotej II. Timotej Ailuros , iný prepis Ailouros Timotej Elurus , Timotej Elurus Alexandrijský Timotej Lasička


Oleg Sviatoslavič (knieža drevlanské)

Context: Introduction  Oleg Sviatoslavič () († 977), drevlanské knieža, syn Sviatoslava I. Igorieviča, kniežaťa Kyjevskej Rusi. Po jeho smrti v roku 972 medzi Sviatoslavičami vypukli boje, počas ktorých starší syn Jaropolk I. Sviatoslavič (knieža Kyjevskej Rusi) obsadil Olegovo hlavné mesto Ovruč. V bitke o obranu svojho mesta Oleg Sviatoslavič umrel. Oleg umrel mladý, o jeho deťoch a manželstve sa v ruských letopisoch nehovorí nič. Niektorí neskorší český historici 16. - 17. storočia ako Balbín a Komenský, tvrdia, že Oleg mal syna, ktorý odišiel na územie Čiech, kde založil známy moravský rod Žerotínov. Je to však čistý výmysel, avšak vzhľadom na to, že Olegov spojenec a brat Vladimír I. sa oženil s Češkou a Jaropolk, ako je známe z nezávislých zdrojov, vstúpil do zväzu s nemeckým imperátorom Ottom II. – protívníkom Českého kráľovstva, môže mať táto legenda aj historický význam. V roku 1044 Jaroslav I. Múdry vykopal pozostatky Olega Sviatoslaviča a jeho brata Jaropolka I., posvätil ich a znova pochoval.


Grigorij Alexandrovič Poťomkin

Context: Introduction  Knieža Grigorij Alexandrovič Poťomkin-Tavričeski (v slovenčine často nepresne Potemkin ; 11. október 1739 – † 16. október 1791) bol ruský vojvodca, štátnik, šľachtic a obľúbenec Kataríny II. Kataríninu priazeň si získal za pomoc pri jej prevrate v 1762 a neskôr vynikol ako vojvodca v rusko-tureckej vojne (1768 – 1774). Stal sa Kataríninim milencom. Po ochladení vzťahov ostal jej doživotným priateľom a obľúbeným štátnikom. Získal viaceré tituly, medzi nimi napríklad princ rímsko-nemeckej ríše alebo princ ruskej ríše. Bol veľkoadmirálom aj veliteľom pozemných vojsk. Medzi jeho úspechy patrí napríklad pripojenie Krymu (1783) a víťazstvo v rusko-tureckej vojne (1787 – 1792). V roku 1774 sa Poťomkin stal guvernér-generálom nových južných provincií. Bol absolútnym vládcom a kolonizoval stepi severne od Čierneho mora, pričom sa kontroverzne zaobchádzal s miestnymi Kozákmi. Založil mestá Cherson, Mykolajiv, Sevastopoľ a Jekaterinoslav (dnes Dnipro). Prístavy v Čiernom mori sa stali domovom pre jeho novú flotilu. Jeho vláda na juhu sa spája s termínom „Potemkinova dedina“ (potemkinovská dedina) – prevažne fiktívny spôsob ako ľsťou zapôsobiť, napríklad postavením falošných fasád na úkor skutočných. Poťomkin bol známy pre svoju lásku k ženám, hazard a bohatstvo. Dohliadal na výstavbu viacerých historicky významných budov. Storočie po jeho smrti bola po ňom pomenovaná bojová loď Poťomkin , ktorá zohrala významnú úlohu v prvej ruskej revolúcii a bola námetom pre nemý film Krížnik Potemkin.


Teodor Svjatoslav

Context: Introduction Bulharsko v čase Teodora Svjatoslava Teodor Svjatoslav alebo Todor/Teodor Svetoslav/Svetislav/Svetoslavov (po bulharsky: Тодор Светослав alebo Теодор Светослав) bol v rokoch 1300 až 1322 bulharský cár. Na jar roku 1300 Bulhari navštívili Mongolov v ich tábore. Cár Juraj I., Terterov syn, tam bol ako rukojemník (vazal) mocného chána Nogaja, ktorý už nemal o spustošené Bulharsko záujem. Ten však Juraja v roku 1292 prepustil a vzal si ďalšie vazala – bojara Smilca, verného Mongolom. A tak si Juraj I. musel hľadať miesto inde v Byzantskej ríši. Medzitým sa v hlavnom meste Bulharska – Veliko Tărnove – pripravoval na svoju vládu cár Todor Svetoslav. Začal naplno realizovať starú myšlienku v bulharskom prísloví: "Predtým ako sa naučíš niekomu rozkazovať, musíš sa naučiť poslúchať a podriaďovať sa iným." Nenávidel Mongolov, ktorí vládli v jeho krajine, no bez toho, aby angažoval v politike ich nemohol nijako vyhnať zo svojej krajiny. Keď bola mongolská armáda v jednej zo svojich bitiek porazená, cár využil situáciu a utiekol z Tărnova. Na to však, aby z trónu zosadil bojara Smilca, potreboval pomoc Nogajovho syna chána Čaku. Teraz ešte nenastal čas, aby sa Todor Svetoslav korunoval za cára krajiny. Musel sa vysporiadať s chánom Toktuom. Miesto toho spravil cárom Čaku, ktorý však nevládol dlho. Ako cenu za výkupné nový chán Tatárov určil Čakovu hlavu. A tak sa na konci roku 1300 cár Todor Svetoslav konečne dostal na trón. Jeho vláda trvala 21 rokov. Hneď na začiatku vlády s Tatármi podpísal mierovú zmluvu, ktorá mala chrániť severnú hranicu. Postupne sa z krajiny vytrácal vplyv Tatárov. Potom sa už mohol sústrediť na vnútornú politiku v krajine. Hlavnou úlohou bolo vysporiadať sa v Byzantíncami. Porazil zvyšných bojarov zo Smilcovej rodiny a pritvrdil svoju vládu v južnej oblasti Balkánu. Dokonca jeho ujo – despota Eltimir – sa dobrovoľne vzdal svojmu synovcovi a cár tak získal pevnosť Krun a okolité oblasti boli pripojené k Bulharsku. Eltimira dal zabiť, pretože poza jeho chrbát spolupracoval s Tatármi. Severozápadné územie sa stalo nezávislým a bolo riadené Šišmanom – neskorším bulharským cárom – v spolupráci zo Srbmi. V lete roku 1304 sa chcel cisár Andronikos II. revanšovať Bulharsku za zosadenie Smilca z trónu. Bojoval s nimi aj jeho brat. Ani oni však neuspeli proti silnej armáde cára Todora Svetoslavova a z bitky v Skafidskej doline (dnes pri Fakijskej rieke) odišli porazení. Bulharsko znova získalo nejaké územia. Bojovalo sa do roku 1307, keď vyčerpaný Andronik II. podpísal mierovú zmluvu, ktorá ho zaväzovala 15 rokov neútočiť na krajinu Teodora Svjatoslava. Dlho očakávaný mier priviedol Bulharsko k ekonomickému rozvoju krajiny. Cár nadviazal a rozšíril kontakty zo Srbmi a nadviazal nové s Benátkami a Janovom. Obchodovanie zažilo nevídaný rozvoj. Obyvateľstva pribúdalo a cár začal bohatnúť. Todor Svetoslav umrel na starobu v roku 1321 spokojný a šťastný, že zdvihol krajinu z prachu zeme a doviedol ju do takého stavu, v akom ju nechal cár Ivan Asen II. Počas svojej vlády dokázal zvíťaziť nad chaosom, ktorý v krajine vládol a spojiť Bulharsko do jednotného štátu takmer po 50 rokoch. Kategória:Narodenia v 13. storočí Kategória:Úmrtia v 1322 Kategória:Cári Bulharska


Kliment Ochridský

Context: Životopis Slovenský slavista prof. Ján Stanislav a viacerí bulharskí historici tvrdia, že pochádzal z Veľkej Moravy. Podľa iných pochádzal z Bulharska a na Veľkú Moravu prišiel spolu s Cyrilom a Metodom. V roku 868 bol spolu s Metodom, Gorazdom a Naumom vysvätený v Ríme za kňaza. Po Metodovej smrti sa stal druhým mužom byzantsko-slovanskej misie čo do postavenia (po sv. Gorazdovi). Vyhnaný z Veľkej Moravy po roku 885 sa spolu s ostatnými žiakmi sv. vierozvestov uchýlil do Bulharska, kde v Ochride (v dnešnom západnom Severné Macedónsku) založil stredisko slovanskej bohoslužby a školu. V roku 893 knieža Simeon zriadil velické biskupstvo, za prvého biskupa bol vysvätený a ustanovený sv. Kliment. So svätým Naumom Ochridským spolupracoval od mlada až do Naumovej smrti, podľa prameňov tvorili dobre zohratú dvojicu. Spolupracoval aj Konštantínom Preslavským a preslavským strediskom vzdelanosti. Zomrel v júli roku 916, pochovaný bol 27. júla 916 v Ochride v monastieri svätého Pantelejmona, ktorý dal sám postaviť. V Bulharsku je uctievaný ako národný svätec.


Timotej (biskup)

Context: Život Súbor:Timothy-and-Lois.jpg|náhľad|Timotej a jeho stará matka Lojda, obraz od Willema Drosta Svätý Timotej sa narodil v maloázijskej Lystre. Jeho matka Euniké bola Židovka, jeho otec bol Grék. Známa je aj Timotejova stará matka Lojda (Lois), ktorá mala mať spolu s jeho matkou obrovský vplyv na Timotejovu výchovu v duchu viery. V detstve nebol obrezaný. Konvertoval zrejme počas prvej Pavlovej cesty v jeho regióne. Počas svojej druhej misijnej cesty do Lystry sa Timotej vďaka svojej horlivosti stal pomocníkom apoštola Pavla a odišiel z rodného domu. V tomto období prijal obriezku, aby mohol ľahšie pôsobiť medzi Židmi. Podľa niektorých názorov v tomto období prijal aj kňazskú, resp. biskupskú vysviacku. Timotej následne apoštola Pavla sprevádzal na jeho cestách po gréckych krajinách, do Jeruzalema a zrejme i Ríma. Vo viacerých listoch apoštola Pavla býva spomínaný ako spoluodosielateľ (Solúnčanom, II. Korinťanom, Filipanom, Kolosanom, Filemónovi). Apoštola Pavla Timotej sprevádzal aj v období jeho väzenia. Po Pavlovej smrti sa podľa cirkevnej tradície vrátil do Efezu, kde pôsobil ako prvý biskup. Podľa Jána Damascénskeho bol svedkom Nanebovstúpenia Panny Márie. Podľa neskorších kresťanských správ ( Acta S. Timothei zo 4. storočia) bol Timotej zavraždený za vlády Nervu okolo roku 97 počas toho, ako sa pokúšal odvrátiť ľudí od pohanských osláv na počesť boha Dionýza/ bohyne Diany. Historické doklady však jeho mučenícku smrť nespomínajú. Pochovaný bol v Efeze, kde jeho telo zotrvalo až do roku 356, keď boli jeho pozostatky cisárom Konštantom II. prenesené do Konštantínopola, kde boli až do roku 1204 uchovávané v Chráme svätých Apoštolov. Po IV. križiackej výprave boli pravdepodobne prenesené na západ a dnes sa predpokladá, že sú uchované v talianskom meste Termoli.


Imrich Esterházi (1664 – 1745)

Context: Dielo Obrázok:Katedrála sv. Martina051.jpg|náhľad|Georg Rafael Donner: Adorujúci Imrich Esterházi . Socha v kaplnke svätého Jána Almužníka v Dóme svätého Martina Bol významným kazateľom, v Ríme, ešte počas štúdia teológie, dostal raz pozvanie kázať v pápežskej kaplnke. Ako mních, ale aj ako uhorský prímas významne prispel k rozvoju svojho Rádu svätého Pavla prvého pustovníka (pavlíni). Ako ostrihomský arcibiskup a prímas Uhorska vybudoval na území arcidiecézy okolo 70 kostolov. Vydal viac ako 2 mil. zlatých na náboženské a kultúrne účely a bol nepochybne najvýznamnejším cirkevným kniežaťom z rodu Eszterháziovcov. Významnou mierou financoval napríklad kostol a kláštor sv. Alžbety v Bratislave. Nepominuteľné zásluhy mal pri rozvoji pavlínskych kláštorv a pútnych miest v Marianke a Šaštíne. Marianku obohatil drahocenným kalichom v hodnote 2.000 zlatých a na budovu šaštínskeho kláštora posielal každý rok značnú sumu. Súbor:Katedrála sv. Martina030.jpg|náhľad|Georg Rafael Donner: Svätý Martin so žobrákom . Okolo 1734, olovo, pravá loď katedrály V roku 1729 povolal do Bratislavy rakúskeho sochára Georga Rafaela Donnera, kde mu zriadil vlastnú zlievareň. V nasledovných rokoch tu tento umelec vytvoril viacero významných pamätníkov pre Bratislavu, Budapešť i Viedeň. Významne prispel k tradícii alexandrijského patriarchu svätého Jána Almužníka, ktorého pozostatky získal kráľ Matej Korvín ako dar od tureckého sultána Bajazida II. v roku 1489. O uchovanie jeho ostatkov v Bratislave, keď sa do Budína vracali všetky cennosti dočasne uschovávané v Bratislave po prehratej bitke pri Moháči, sa významne pričinil Esterháziho predchodca Chriastián August Saský. V katedrále svätého Martina dal Esterházi pristavať barokovú kaplnku s umeleckou výzdobou európskej úrovne zásluhou najpoprednejších stredoeurópskych umelcov na čele so sochárom Georgom Rafaelom Donnerom. V roku 1732 založil Bratstvo („confraterne“) sv. Jána Almužníka, dal do tlače v latinčine, nemčine, slovenčine a chorvátčine knihu o jeho živote a 28. októbra 1732 svätcove ostatky v novej kaplnke slávnostne uložili. V roku 1735 priviedol do Bratislavy talianskeho majstra, stavbyvedúceho a architekta Donato Felice d’Allio, aby preskúmal klesajúce múry kapucínskej krypty a kapucínskeho kostola. Rekonštrukciu kostola, ktorú spolufinancoval, prebiehala až do roku 1737. Náhrobná tabuľa nad kryptou s pozostatkami arcibiskupa Imricha Esterháziho v podlahe kaplnky svätého Jána Almužníka Literárne dielo Theses ex universa theologia sub Auspiciis Reverendissimi Patris P. Tyrsi Gonzalez Præpositi Generalis Societatis Jesu publice propugnandæ a Fr. Emerico Esterhasy Ordinis S. Pauli Primi Eremitæ Professo, Collegii Germanici et Hungarici alumno, in eodem Collegio Germanico et Hungarico, Romæ , ex Typographia Pauli Monetæ. 1687, in-fol., pp 12 Theses theologicae. De Jure & Dominio, Quas in Congregatione Generali Ordinis S. Pauli, Primi Eremitae Anno M.DC.XCVI. Die XI. Junij Defendendas suscepit Venerabilis Pater Fridericus Geiseler, Ejusdem Instituti Professus, Praeside Reverendo, Ac Eximio Patre Emerico Esterhazy, Ejusdem Sacri Ordinis Sacerdote, & Sacrosanctae Theologiae Doctore, ac in Studijs Generalibus Actuali Professore, Tyrnaviae , 1696. Conclusiones selectioris theologiae, quas tempore capituli provincialis primi provinciarum Croatiae & Germaniae canonice unitarum, impugnandas proposuit in celeberrimo candidi Ordinis S. Pauli Primi Eremitae monasterio Lepoglavensi, sub assistentia Reverendi in Christo P. F. Emerici Esterhasij, ordinis ejusdem socij & secretarij generalis, s. theolog. doctoris eximij pro doctoratus ss. theologiae laurea Venerabilis P. F. Ferdinandus Malovetz, ordinis praefati olim thol. moralis professor, nunc Reverendissimi Patris Generalis dicti ordinis collega minor, anno Domini 1701, die Martij horis consuetis, Labaci,1701. Venerabiles in Christo fratres animarum in dioecesi nostra pastores nobis dilecti. Amaro satis corde..., Zagrabiae, die 1. dec. 1713 . Vita S. Joannis Elemosynarii Alexandrini patriarchae, ex antiquo autographo in vitas patrum de verbo ad verbum excerpta, et quatour linguis; latina, germanica, hungarica, slavonica Posoniensium, apud quos sacrum ejus corpus quiescit, utilitati proposita, Posonii, 1732. Alamisnás Sz. Jánosnak Alexandriai patriárkának élete: Melly, egy régi, atyák életekről költ irásból, szóról szóra szedetett, és négy: ugymint deák, német, magyar, tót nyelven a posonyiaknak hasznára kiknél, a, neveztetett szentnek teste nyugszik, ki bocsátatott, Posony, 1732. Žywot S. Jana Almužnara Alexandrinskeho patrijarchy ze starodawneg knihi žywoti otczuw nazwaneg od slowa do slowa wibrany a sstwerim gazikem latinskim, nemeczkim, ukerskim, slowenskim vydani. Presporok, 1732. Leben des heiligen Allmosen-Gebers Joannis Alexandrinischen Patriarchens, aus einer mehr denn tausend Jahr alt bewährten Geschichts-Verfassung unter dem Namen: Das Leben der Alt-Vätter, zusammengetragen, Pressburg, 1732. Leges et statuta almae Confraternitatis sub nomine Glorioso S. Joannis Eleemosynarii Alexandrini patriarchae Posonii in ecclesiae collegiatae S. Martini episcopi capella nominis ejus dicata, in qua & corpus ejus quiescit. Anno 1732. sub diem 28. octobris, qui fuit translationis reliquiarum ejus, erectae, & a sede apostolica approbatae, cum adjecto indice indulgentiarum, fratribus, & sororibus ejusdem congregationis concessarum, Posonii, 1732. Rukopisy Slávnostný prejav z roku 1700 pri príležitosti 300. výročia jedného z hlavných kláštorov rádu t. z. Lepoglava. (Rukopis v Albume Lepoglavskom pozri „Magyar Könyvszemle“ 1878). Primatis Hungariae commercium Litterarium per secretarium Jos. Ordodi 1730 -1740 Folio 168 v Uhorskom národnom múzeu.


81

Context: Úmrtia  13. september – Titus, rímsky cisár ( 39) 0081


Ján Almužník

Context: Kult a Slovensko Pôvodne bol Ján pochovaný na Cypre v Amathous v Kostole svätého Tychona, no následne sa jeho pozostatky dostali do Konštantínopola. V roku 1247 sa istá relikvia svätého Jána dostala do Benátok, kde bola uchovaná v Kostole svätého Jána v Bragore. V meste sa dodnes nachádza kostol zasvätený jeho patrocíniu. Známa je aj talianska maľba na plátne od Tiziana. Väčšina pozostatkov svätého Jána však spočívala v Konštantínopole až do 15. storočia, keď bola osmanským sultánom Bajazidom II. darovaná ako diplomatický dar uhorskému kráľovi Matejovi Korvínovi. Kráľ nechal pozostatky uložiť v Kráľovskej kaplnke v Budíne. Odtiaľ boli po bitke pri Moháči prenesené do Bratislavy a neskôr, 23. januára 1632 uložené v Dóme svätého Martina. Kardinál Peter Pázmaň nechal Jánovi v katedrále vyhotoviť osobitný pomník. V 18. storočí nechal ostrihomský arcibiskup Imrich Esterházy svätcovi v chráme vystavať barokovú kaplnku, vyzdobenú rakúskym sochárom Georgom Rafaelom Donnerom. Telo svätca má byť dodnes dobre zachované, v súčasnosti je uložené v kaplnke v schránke nad oltárom. Jeho relikvie sú jediné celistvé (no nie úplné) pozostatky svätca v Bratislavskej arcidiecéze. Časť relikvie bola venovaná svätcovmu rodnému ostrovu Cypru a ruským pravoslávnym mníchom.


Emmerám

Context: Introduction  Svätý Emmerám alebo Emmeramus ( ? - † 652) bol misijný biskup, ktorý začiatkom 8. stor. odišiel z južnej Galie do Bavorska, kde zomrel ako mučeník. V 9. storočí patrón baziliky v Regensburgu, odkiaľ sa pravdepodobne za Vichinga (asi 880) Emmerámov kult dostal do Nitry (bazilika sv. Emmeráma). R. 915 - 935 bol kult Emmeráma známy aj na kniežacom dvore v Prahe.


Naum Ochridský

Context: Život Pochádzal pravdepodobne zo slovanských obyvateľov Byzantskej ríše, ktorí žili niekde pri hraniciach s Bulharskom. Bol vznešeného pôvodu a pochádzal z bohatej rodiny. Od mladosti sa poznal so svätým Klimentom Ochridským. Ešte pred misiou na Veľkú Moravu vstúpil do monastiera. Na kňaza bol vysvätený v roku 868 počas návštevy solúnskych bratov v Ríme. Po vyhnaní z Veľkej Moravy po roku 885 sa spolu s ostatnými žiakmi sv. vierozvestcov uchýlil do Bulharska, kde pôsobil najprv v Preslave. V roku 893 odišiel za sv. Klimentom do oblasti Ochridu (v dnešnom západnom Macedónsku), kde pôsobil ako učiteľ v miestnom slovanskom učilišti a podieľal sa aj na fungovaní strediska slovanskej bohoslužby. Napomohol tiež rozvoju mníšskeho života a sám založil významný monastier na juhozápadnom brehu Ochridského jazera (okolo r. 905). Tu aj zomrel 23. decembra 910 a podnes sú tu jeho ostatky. Monastier, dnes známy pod menom sv. Nauma, sa stal významným pútnickým miestom regiónu; sv. Naum je uctievaný ako divotvorca a uzdravovateľ.


František Perger

Context: Život Narodil sa v českých Žluticiach pri Toužime. Dvadsaťročný sa stal jezuitom, študoval v Trnave, Šoprone a v Štajerskom Hradci. Slúžil ako kazateľ v Nemecku, Uhorsku a Sedmohradsku. V čase veľkého moru (1738-40) slúžil najskôr chorým v Temešváre, potom tri roky v Budíne. Jeden rok slúžil ako vojenský kňaz v novej komárňanskej pevnosti. Pôsobil aj v Petrovaradíne, v Budíne a v Košiciach ako predstavený, provinciál a spirituál . V Banskej Štiavnici pôsobil pravdepodobne od r. 1743 do jesene 1751. Krátko po posviacke štiavnickej Kalvárie odišiel do Budína a odtiaľ do Prešova, kde po ďalších 15 rokoch mníšskej služby aj dožil. 5. novembra 1771 dostal porážku, zomrel zaopatrený sviatosťami 26. apríla 1772 o pol dvanástej predpoludním v Prešove. Je pochovaný v t.č. evanjelickom Kostole sv. Trojice, ktorý bol v čase jeho smrti v správe jezuitov..


Peter Benický

Context: Životopis Pochádzal zo šľachtického rodu Benický z Beníc a Mičinej. Vstúpil do kráľovského vojska (jeho otec bol hlavný kapitán hradu Vacov) a zúčastnil sa kráľovskej deputácie do Konštantínopolu. Po smrti rodičov sa vrátil na svoje majetky. Všeobecne sa za dátum jeho smrti považuje 8. február 1664, kedy napísal svoj testament. Pochovaný je v krypte kostola sv. Mikuláša v Trnave.


Monty Python a Svätý Grál

Context: Pozri aj  Artuš Svätý grál


Timotheos I. (nestoriánsky patriarcha)

Context: Introduction  Timotheos I. alebo Timotej I. ( alebo skrátene Tímáte ós ; 727/728/zriedkavejšie okolo 740, Hazzá† 9. január 823, Bagdad) bol nestoriánsky biskup a spisovateľ, patriarcha (katolikos) Cirkvi Východu v období od 1. mája 7809. januára 823. Bol jedným z najplodnejších spisovateľov svojej doby. Býva považovaný za najschopnejšieho a najefektívnejšieho nestoriánskeho patriarchu.


Konštantín Preslavský

Context: Životopis Konštantín sa narodil niekdy v 9. storočí, zrejme na území byzantskej Macedónie. Staršie názory (napr. Šembera) uvažovali aj o panónskom pôvode. V mladosti sa mu dostalo základného vzdelania. Spolu s misionármi Cyrilom a Metodom pôsobil na Veľkej Morave. V roku 867 sprevádzal slovanských vierozvestcov počas návštevy kniežaťa Koceľa v Blatnohrade a o rok neskôr bol vysvätený za diakona v Ríme. Po smrti arcibiskupa Metoda (885) a po vyhnaní slovanských kňazov (886) sa jeho pôsobenie na Veľkej Morave definitívne skončilo. Podľa jednej hypotézy mohol byť predaný do otroctva, odkiaľ ho na trhu v Benátkach mohli vykúpiť byzantskí úradníci. Podľa inej hypotézy sa do Byzancie mohol dostať už niekedy v rokoch 881/882 počas Metodovej návštevy u konštantínopolského patriarchu Fótia. Istý čas strávil v Byzancii a neskôr ako kňaz a učiteľ pôsobil v bulharskej Pliske na dvore cára Borisa. Po presune cárskeho sídla presídlil do Preslavu. V roku 906 bol vysvätený za biskupa (resp. biskupa vikára) diecézy Moesia inferior , t.j. za preslavského biskupa. V Preslave bol aj literárne činný. Stal sa vedúcim predstaviteľom tamojšej literárnej školy. Bohatá je jeho prekladateľská činnosť. Podieľal sa na zavedení cyriliky do literárnej praxe a nové písmo sa tak i vďaka nemu čoskoro rozšírilo medzi južnými i východnými Slovanmi. O Konštantínovom učeníctve u svätého Metoda píše vo svojej poznámke ku Konštantínovmu prekladu diela Atanáza Alexandrijského starobulgarský autor Tudor Doksov. Zmienka pochádza z roku 907 a zachovala sa v ruských rukopisoch 15. a 16. storočia. V úvode svojho Poučného evanjelia zase Konštantín upresňuje, že ho zostavil na žiadosť „brata Nauma“ (t.j. Nauma Ochridského). Azbučnaja molitva (Abecedná modlitba)


Pasporta Servo

Context: Pasporta Servo (preklad z esperanta Pasová služba) je medzinárodná hostiteľská služba pre používateľov jazyka esperanto, ktorú spravuje Celosvetová esperantská mládežnícka organizácia. Je založená na každoročne vychádzajúcom adresári ľudí z krajín všetkých kontinentov, ktorí ponúkajú iným esperantistom možnosť bezplatného prenocovania vo svojej domácnosti. Vydanie z roku 2007 obsahuje adresy 1320 hostiteľov v 92 krajinách sveta. Od roku 2009 je služba zabezpečovaná primárne v elektronickej podobe na internete, tlačený zoznam hostiteľov však naďalej zostáva dostupný.


Pasadena

Context: Introduction  Pasadena môže byť: sídlo v USA: Pasadena (Kalifornia) Pasadena (Texas) Pasadena (Maryland) sídlo v Kanade: Pasadena (Newfoundland) sídlo v Austrálii, predmestie Adelaide, pozri Pasadena (Južná Austrália) planétka, pozri 2200 Pasadena televízny seriál, pozri Pasadena (seriál) americká ponorka, pozri USS Pasadena (SSN-752) lode Amerického námorníctva, pozri USS Pasadena


ISO 3166-2:BR

Context: Zoznam kódov : BR-AC Acre (Rio Branco) : BR-AL Alagoas (Maceió) : BR-AM Amazonas (Manaus) : BR-AP Amapá (Macapá) : BR-BA Bahia (Salvador) : BR-CE Ceará (Fortaleza) : BR-DF Distrito Federal (Brasília) : BR-ES Espírito Santo (Vitória) : BR-GO Goiás (Goiânia) : BR-MA Maranhão (São Luís) : BR-MG Minas Gerais (Belo Horizonte) : BR-MS Mato Grosso do Sul (Campo Grande) : BR-MT Mato Grosso (Cuiabá) : BR-PA Pará (Belém do Pará) : BR-PB Paraíba (João Pessoa) : BR-PE Pernambuco (Recife) : BR-PI Piauí (Teresina) : BR-PR Paraná (Curitiba) : BR-RJ Rio de Janeiro (Rio de Janeiro) : BR-RN Rio Grande do Norte (Natal) : BR-RO Rondônia (Porto Velho) : BR-RR Roraima (Boa Vista) : BR-RS Rio Grande do Sul (Porto Alegre) : BR-SC Santa Catarina (Florianópolis) : BR-SE Sergipe (Aracaju) : BR-SP São Paulo (São Paulo) : BR-TO Tocantins (Palmas)


Gastre (department)

Context: Mestá a sídla  Gastre Lagunita Salada El Escorial Campamento Los Adobes Quechu-Niyeo Taquetren Colelache Sacanana Bajada Moreno Kategória:Departmenty v Argentíne


Majstrovstvá klubov FIFA 2009 – Zostavy

Context: [[Estudiantes de La Plata]] Tréner: Alejandro Sabella


Terrorcore

Context: Interpreti <ref name=t></ref>  Akira Al Core Delta 9 Liza N Eliaz Nasenbluten Nordcore GMBH Rapid S ScreamerClauz Technological Terror Crew


Racing Club de Santander

Context: Introduction  Real Racing Club de Santander, S.A.D. je španielsky futbalový klub so sídlom v Santanderi, Kantábria. V súčasnosti hrá španielsku najvyššiu futbalovú súťaž, Primera División .


UNIX System V

Context: System V Release 5 System V Release 5 ( SVR5 ) zostal základom UnixWare 7 vydaného spoločnosťou Santa Cruz Operation. Neskôr SCO Group vytvorilo SCO OpenServer 6 tiež na základe Systemu V Release 5, ale základný kód SVR5 nie je používaný žiadnym iným producentom.


Albánske národné futbalové mužstvo

Context: Externé odkazy  Federata Shqiptare e Futbollit


Renfe

Context: Introduction logo spoločnosti Obrázok:Red ferroviaria espa ola.png|thumb|Mapa španielskej železničnej siete v roku 2005 s farebne vyznačenými traťami Obrázok:EstacionAtochaMadrid2.JPG|thumb|Prepracovaný interiér pôvodnej koľajovej haly žel. stanice Madrid Puerta de Atocha Obrázok:AVE Tarragona-Madrid.jpg|thumb|Členom vlakovej flotily RENFE je aj AVE S-102/Talgo 350 Renfe Operadora (špan.: Re d N acional de los F errocarriles E spañoles ) je Španielskym kráľovstvom vlastnená spoločnosť prevádzkujúca nákladnú a osobnú železničnú dopravu na sieti "Ibérijského rozchodu" a tzv. normálneho rozchodu španielskej národnej železničnej spoločnosti prevádzkujúcej trate ADIF (Administrador de Infraestructuras Ferroviarias). RENFE vznikli 24. januára 1941, keď boli železnice v Španielsku znárodnené. V zmysle nariadenia EU 91/440, boli RENFE rozčlenené na Renfe Operadora (prevádzka) a ADIF (infraštruktúra) 1. januára 2005. Dovtedajšie logo RENFE z roku 1971 bolo nahradené tmavofialovým. Spoločnosť prevádzkuje cca železničných tratí, väčšina je "Ibérijského rozchodu" , rovnakého ako v Portugalsku ale širšieho ako a normálneho rozchodu , ktorý je štandardom vo Francúzsku a väčšej časti Európy. Sieť vysokorýchlostných tratí (LAV – Línea de Alta Velocidad) využívaných najmä vlakmi skupiny AVE, je už budovaná na normálnom rozchode so zámerom spojenia so železničnou sieťou ostatnej Európy cca od roku 2009, kedy je predpokladané sprejazdnenie trate tunelom Perthus pod Pyrenejským pohorím pri jeho východnom okraji. Preto je v Španielsku rozchod všeobecne nazývaný "Európsky rozchod".


Brooks County (Texas)

Context: Mestá  Airport Road Addition Cantu Addition Encino Falfurrias Flowella Rachal


CSIRT.MIL.SK

Context: Reaktívne služby Reaktívne služby sa zameriavajú na riešenie kybernetických bezpečnostných incidentov. Medzi reaktívne služby patria najmä: výstraha a varovanie; detekcia kybernetických bezpečnostných incidentov; analýza kybernetických bezpečnostných incidentov; odozva, ohraničenie, riešenie a náprava následkov kybernetických bezpečnostných incidentov; asistencia pri riešení kybernetického bezpečnostného incidentu na mieste; reakcia na kybernetický bezpečnostný incident; podpora reakcií na kybernetické bezpečnostné incidenty; koordinácia reakcií na kybernetické bezpečnostné incidenty a návrh opatrení na zabránenie ďalšiemu pokračovaniu, šíreniu a opakovanému výskytu kybernetických bezpečnostných incidentov.


Pelikan.sk

Context: Technické zabezpečenie Internetové portály spoločnosti využívajú kombináciu rezervačného systému Galileo CRS a vlastného softvéru pri predaji leteniek a prenájme vozidiel, a systémy GTA a Octopus pri ponuke ubytovania.


OrCAD

Context: Produkty  Capture CIS PSPICE


RIS

Context: Introduction  RIS môže byť skratka pre: Rómska iniciatíva Slovenska River Information Services, dopravný informačný systém pre riečnu dopravu v EÚ v medicíne: rádiologický informačný systém v informatike: Research Information System, formát na výmenu bibliografických dát Remote Installation Services, na PXE založená služba Microsoftu na diaľkovú automatickú inštaláciu softvéru Réseau Info-Sports, kanadský francúzsky kanál športových správ Rail Integration System, zariadenie na mnohých moderných zbraniach. Radio Information Service, čítacia služba pre slepých v Pittsburghu v Pensylvánii Rechtsinformationssystem v Rakúsku Reparto Investigazioni Scientifiche je sekcia carabinierov vykonávajúcich vedecké a technické vyšetrovanie televízny seriál RIS Científica, španielsky televízny seriál R. I. S. – Die Sprache der Toten, nemecký televízny seriál R.I.S. Oddelenie vedeckého vyšetrovania (tal. RIS Delitti Imperfetti), taliansky televízny seriál RIS, police scientifique, francúzsky televízny seriál


Torre de Cristal

Context: Externé odkazy  Torre de Cristal v databáze SkyscraperPage.com Torre de Cristal v databáze Emporis


Salesforce

Context: Služby Salesforce.com CRM služba zahŕňa niekoľko širších kategórií: Commerce Cloud, Sales Cloud, Service Cloud, Data Cloud (vrátane Jigsaw), Marketing Cloud, Community Cloud (vrátane Chatter-u), Analytics Cloud, App Cloud, a IoT. Aktívne služby Salesforce Salesforce je základný „plán“ ponúkaný spolu so Salesforce platformou. Poskytuje rozhranie pre správu prípadov a správu úloh a systém pre automatické presmerovanie a eskaláciu dôležitých udalostí. Salesforce zákaznický portál umožňuje užívateľom sledovať ich vlastné prípady, s možnosťou aktivácie prídavného modulu pre sociálne siete, vďaka ktorému umožňuje užívateľovi účastniť sa konverzácií týkajúcích sa ich spoločnosti na sociálnych sieťach, poskytuje tak analytické nástroje a ďalšie služby vrátane emailových upozornení a Google vyhľadávania, zároveň s prístupom k zákaznickým požiadavkám a zmluvám. Platforma Lightning Platforma Lightning (tiež známa ako Force.com) je platformou poskytovanou ako služba (PaaS), ktorá umožňuje vývojárom vytvoriť prídavné moduly (add-on aplikácie), ktoré následne integruje do hlavnej Salesforce aplikácie. Tieto aplikácie tretích strán hosťujú na infraštruktúre Salesforce.com. Aplikácie Force.com sú postavené na deklaratívnych nástrojoch, sú postavené na Lightning-u a Apex-e (Application Express), čo je špeciálne vytvorený programovací jazyk podobný Jave. Tento jazyk sa používa rovnako pre vývoj na Force.com ako aj na Visualforce, čo je framework obsahujúci XML syntax, typicky používaný na generovanie HTML. Platforma Force.com typicky podstupuje ročne tri nové vydania. Tým, že platforma má formu služby, tak každá jedna vývojárska inštancia prechádza týmito aktualizáciami. Vydanie na jar roku 2015 obsahovalo nový framework pre vývoj užívateľského rozhrania s názvom Lightning Components (predstavená bola beta verzia). Lightning Components stavia na open-source Aura Frameworku, ale s podporou Apexu namiesto pôvodného Aura JavaScriptu. Tento nástroj je alternatívou pre Visualforce stránky. Community Cloud Community Cloud je služba, ktorá užívateľovi Salesforce umožňuje pracovať s komunitami, predajnými kanálmi, viesť zákaznícky servis napríklad i pomocou upravených webových portálov na Salesforce instancii. Je dobre integrovaný do Sales Cloudu (správa predaja), Service Cloudu (správa služieb) a AppCloud-u, vďaka čomu môže byť svižne užívateľsky nastavený a pripravený prevádzať rôznorodé webové schopnosti. Community Cloud kombinuje funkcionality Salesforce Customer a Partner Portals, ale je navyše obohatený o ďalšie schopnosti. Work.com Work.com, niesol predtým názov Rypple. Je to platforma pre správu výkonnosti skupiny, ktorá pomáha manažérom a zamestnancom zlepšiť pracovný výkon. Snaží sa to dosiahnuť pomocou neustáleho trénovania, spätnej väzby v reálnom čase a rozpoznávania. Na trhu má svoje miesto ako riešenie pre výkon predaja, zákazníckej služby, marketingu a ako služba, ktorá môže byť včlenená do oddelení pre ľudské zdroje. Work.com, tej doby známy ako "Rypple" založili Daniel Debow a David Stein, ktorý chceli vytvoriť jednoduchý spôsob ako pri práci dosiahnuť anonymnú spätnú väzbu. Spoločnosť bola založená v máji 2008 a medzi ich klientov patrili spoločnosti ako Mozilla, Facebook, LinkedIn a iné. V decembri 2011 Salesforce.com oznámil svoj záujem o akvizíciu Rypple. Transakcia bola dokončená v roku 2012 a v septembri 2012 bol Rypple premenovaný na Work.com. AppExchange Služba beží od roku 2005, Salesforce AppExchange je online trhovisko pre aplikácie tretích strán, ktoré beží na platforme Force.com. Aplikácie sú dostupné zdarma, alebo sú platené na báze ročného či mesačného predplatného. Charakter aplikácií je rozsiahly, od integrácie do SharePointu až po mobilné manažérske schvaľovanie. K júnu roku 2016, obsahovala 2948 aplikácií s viac ako tromi miliónmi inštalácií. AppExchange je taktiež miesto kde môžu zákazníci nájsť partnerské konzultačné spoločnosti, ktoré im môžu uľahčiť implementáciu technológie v ich organizácii. Medzi (cloudové) konzultačné spoločnosti patria veľké spoločnosti ako Bluewolf, alebo Accenture, alebo menšie ako Cloudreach. myTrailhead Ohlásený v roku 2017 a spustený v roku 2019, Salesforce myTrailhead je online tréningová platforma, ktorá môže byť prispôsobená špecifickým potrebám užívateľa. Platforma rozširuje funkcionalitu Salesforce, tak že užívateľov poskytuje tréningový obsah, podľa špecifického používania Salesforce a umožňuje užívateľom vytvoriť a publikovať vlastný cvičebný obsah a program. Blockchain platform V máji roku 2019 Salesforce ohlásil a spustil blockchainovú platformu postavenú na Hyperledger Sawtooth. Apex Apex je objektovo orientovaný programovací jazyk špeciálne vytvorený a poskytovaný platformou Force.com určený pre vývojárov. Je podobný jazyku Java, alebo C , ale chová sa ako databáza s uloženými procedúrami. Radí sa medzi tzv. silné programovacie jazyky (striktnejšie pravidlá pri kompilácii), ktorý nerozlišuje medzi malými a veľkými znakmi. Syntax používa bodkovú notáciu a zložené zátvorky. Apex umožňuje vývojárom pridávať obchodnú logiku do väčšiny systémových udalostí, vrátane kliknutia na tlačítka, pri aktualizácii súvisiacich záznamov a do Visualforce a Lightning Experience stránok. Spustenie kódu môže byť vyvolané požiadavkami webovej služby, či pomocou spúšťačov (angl. triggers) na objektoch (napríklad na webových odkazoch). Salesforce poskytuje sériu asynchrónnych procesných metód pre Apex. Umožňuje tak vývojárom vytvárať dlhšie bežiaci a viacej komplexný Apex kód.


SIG-Sauer SSG 3000

Context: Užívatelia  : Používaná National Security Guard.


Naval Criminal Investigative Service

Context: Motto Agentúra vo svojich oficiálnych materiáloch používa viaceré mottá. Na svojej webovej stránke uvádza Uniquely Capable, Globally Engaged (v preklade „Jedinečne zdatní, v nasadení po celom svete“) a („Pravda“). Okrem toho použila motto Prevent, Protect, and Reduce (vo voľnom preklade „Prevencia, ochrana, redukcia kriminality“), zrejme ako analógiu k častému mottu policajných zborov To Serve and To Protect („Pomáhať a chrániť“).


Reservio

Context: Introduction Logo rezervačného systému Reservio Reservio je online rezervačný systém od firmy Reservio s.r.o., so sídlom v Brne, ktorú v roku 2013 založili Boris Bošiak a František Mazuch. Je lokalizovaný do 12 svetových jazykov a za 10 rokov jeho fungovania bolo cez neho vytvorených viac než 55 miliónov rezervácií. Medzi krajiny, odkiaľ pochádza najviac rezervácií, patrí Česko, Brazília, Španielsko a ďalšie európske a latinskoamerické krajiny.


Pasporta Servo

Context: Introduction Sieť hostiteľov Pasporta servo Pasporta Servo (preklad z esperanta Pasová služba ) je medzinárodná hostiteľská služba pre používateľov jazyka esperanto, ktorú spravuje Celosvetová esperantská mládežnícka organizácia. Je založená na každoročne vychádzajúcom adresári ľudí z krajín všetkých kontinentov, ktorí ponúkajú iným esperantistom možnosť bezplatného prenocovania vo svojej domácnosti. Vydanie z roku 2007 obsahuje adresy 1320 hostiteľov v 92 krajinách sveta. Od roku 2009 je služba zabezpečovaná primárne v elektronickej podobe na internete, tlačený zoznam hostiteľov však naďalej zostáva dostupný.


SaferPass

Context: Funkcie  Automatické vypĺňanie informácií Ukladanie osobných údajov z účtov Secure Me Generátor hesiel Modul na vytváranie poznámok Synchronizácia účtov na viacerých zariadeniach


Elektronické peniaze

Context: Externé odkazy  FoxPay Pay Pal Payza Web Money Kategória:Platobné systémy


Monitorovanie integrity súborov

Context: Pozri aj ; Procedúry a algoritmy: kontrolný súčet Overenie súboru ; Aplikácie, niektoré príklady (kde sa používa FIM) zahŕňajú: Pokročilé prostredie detekcie narušenia Ďalšia kontrola integrity súborov BeyondTrust CimTrak CloudPassage Kaspersky Lab Hybrid Cloud Security, Embedded Security, Security for Linux, Security for Windows Server LimaCharlie Lockpath Blacklight LogRhythm McAfee Change Control Netwrix-NNT Change Tracker OSSEC Qualys Samhain Splunk Kontrola systémových súborov (dodáva sa so systémom Windows) Monitor integrity tania Hlboká bezpečnosť Trend Micro Tripwire produkty Trustwave


Kdenetwork

Context: Zoznam softvéru  Kopete - klient pre instant messaging KPPP - frontend pre démona pppd KRDC - klient pre pripojenie k vzdialenej ploche KRfb - poskytuje zdieľanie pracovnej plochy cez VNC KGet - správca sťahovania


Pasport

Context: Pozri aj  pas Pasporta Servo