text: Dock kvarstår problemet med samhällets begrepp av skam som är oföränderligt, jag går inte in på kafét med min far, utan väntar utanför en bit ifrån på att han ska ge mig koppen med te som färdkost. Trots det upphör inte förbipasserandes utrop och stirrande: ‘hur förmår sig en vuxen kvinna att stå och vänta utanför ett kafé fullt av män?’. 