text: Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí vytváří analytický odbor Ústavního soudu. Právní věty formuluje soudce zpravodaj, resp. jeho kancelář pro rozhodnutí publikovaná ve Sbírce nálezů a usnesení Ústavního soudu.
  
  ABSTRAKT
  
  Abstrakt není k dispozici.
  
  PRÁVNÍ VĚTY
  
  Právní věta není k dispozici.
  
  Česká republika
  USNESENÍ
  Ústavního soudu
  
  
  
  Ústavní soud rozhodl dnešního dne bez přítomnosti účastníků v senátu složeném z předsedy Vojena Güttlera a soudců Františka Duchoně a Ivany Janů o ústavní stížnosti stěžovatelky B. K., zastoupené Mgr. Janou Hamplovou, advokátkou, se sídlem Olomoucká 36, 789 85 Mohelnice, proti rozsudku Krajského soudu v Ostravě ze dne 3. 3. 2010, sp. zn. 70 Co 2/2010, za účasti Krajského soudu v Ostravě, takto :
  
  Ústavní stížnost se odmítá.
  
  Odůvodnění :
  
  I.
  
  Ve včas podané ústavní stížnosti, která i jinak splňuje náležitosti ústavní stížnosti stanovené zákonem č. 182/1993 Sb., o Ústavním soudu, ve znění pozdějších předpisů ( dále jen "zákon o Ústavním soudu" ), stěžovatelka navrhla, aby Ústavní soud - pro rozpor s ústavně zaručeným právem na spravedlivý proces - napadené rozhodnutí zrušil.
  
  Napadeným rozsudkem ze dne 3. 3. 2010, sp. zn. 70 Co 2/2010, rozhodl Krajský soud v Ostravě, tak, že rozsudek Okresního soudu v Šumperku ze dne 12. 9. 2009, sp. zn. 16 C 29/2007, změnil a sám rozhodl tak, že žaloba stěžovatelky, podle níž je žalovaný povinen platit stěžovatelce výživné rozvedené manželky v částce 3.000,- Kč měsíčně s účinností od 30. 10. 2007, se zamítá. Krajský soud dospěl k závěru, že u stěžovatelky nejsou v žádné podobě splněny předpoklady ustanovení § 92 odst. 1 zákona č. 94/1963 Sb., o rodině, ve znění pozdějších předpisů, v prerekvizitě "rozvedený manžel, který není schopen se sám živit."
  
  V ústavní stížnosti vznesla stěžovatelka jednu stížnostní námitku, jíž brojí proti skutečnosti, že odvolací soud "nepřipustil dovolání," ačkoliv se ve věci mělo jednat o rozhodnutí soudu druhého stupně, jímž došlo "k zásadní změně" rozhodnutí soudu prvního stupně. Zdůrazňuje, že ve věci vydaly soudy obou instancí rozhodnutí "zcela jiného obsahu." Při těchto názorových odlišnostech, domnívá se stěžovatelka, "mělo být připuštěno dovolání, aby případ mohl přezkoumat a názor sjednotit Nejvyšší soud." Odkazuje na ustanovení § 237 o. s. ř., dle něhož má být dovolání přípustné proti měnícímu rozhodnutí odvolacího soudu. Naplnění této podmínky spatřuje i ve své věci, pročež se domáhá zrušení napadeného rozhodnutí.
  
  Ústavní stížnost je zjevně neopodstatněná.
  
  Ústavní soud předesílá, že jeho úkolem je ochrana ústavnosti ( čl. 83 Ústavy ). Není součástí soustavy obecných soudů, není jim soudem nadřízeným, nepřísluší mu do jejich rozhodovací činnosti zasahovat a není pravidelnou přezkumnou instancí rozhodnutí obecných soudů. Úkolem Ústavního soudu není zabývat se porušením běžných práv fyzických nebo právnických osob, chráněných "běžnými" zákony, pokud takové porušení neznamená zároveň porušení ústavně zaručeného práva nebo svobody. Postup v soudním řízení, zjišťování a hodnocení skutkového stavu a výklad jiných než ústavních předpisů a jejich aplikace při řešení konkrétních předpisů, jsou záležitostí obecných soudů ( srov. usnesení sp. zn. II. ÚS 81/95, dostupné na http ://nalus.usoud.cz ). Ústavní soud může do jejich činnosti zasáhnout pouze tehdy, pokud právní závěry obecných soudů jsou v příkrém nesouladu se skutkovými zjištěními nebo z nich v žádné možné interpretaci odůvodnění nevyplývají, nebo pokud porušení některé z norem "jednoduchého" práva v důsledku svévole ( např. nerespektováním kogentní normy ) anebo v důsledku interpretace, jež je v extrémním rozporu s principy spravedlnosti ( např. uplatněním přepjatého formalismu při aplikaci práva ), zakládá porušení základního práva nebo svobody. Takový stav Ústavní soud nezjistil.
  
  Z ústavní stížnosti je zřejmé, že stěžovatelka své přesvědčení o protiústavnosti napadeného rozhodnutí dovozuje z vlastního výkladu ( patrně ) ustanovení § 237 odst. 1 písm. a ) o.s.ř., dle něhož dovolání je přípustné proti rozsudku odvolacího soudu a proti usnesení odvolacího soudu, jimiž bylo změněno rozhodnutí soudu prvního stupně ve věci samé. Otázka přípustnosti dovolání dle o. s. ř. však není tak triviální, jak se stěžovatelka domnívá. Ve své argumentaci totiž zcela opomíjí související ustanovení § 237 odst. 2 písm. b ) o. s. ř., dle něhož dovolání podle § 237 odst. 1 není přípustné ve věcech upravených zákonem o rodině, ledaže jde o rozsudek o omezení nebo zbavení rodičovské zodpovědnosti nebo pozastavení jejího výkonu, o určení ( popření ) rodičovství nebo o nezrušitelné osvojení.
  
  Ve věci před obecnými se stěžovatelka soudila o výživné rozvedeného manžela ve smyslu ustanovení § 92 odst. 1 ( z části též § 93 odst. 1 ) zákona o rodině, dle něhož rozvedený manžel, který není schopen sám se živit, může žádat od bývalého manžela, aby mu přispíval na přiměřenou výživu podle svých schopností, možností a majetkových poměrů. Otázka výživného je tak nepochybně "věcí upravenou zákonem o rodině" a zároveň na ní nedopadá žádná ze jmenovaných výjimek ( omezení nebo zbavení rodičovské zodpovědnosti nebo pozastavení jejího výkonu, určení rodičovství, nezrušitelné osvojení ).
  
  Pokud tedy stěžovatelka jako jediný stížnostní bod vytýká krajskému soudu, že ( nota bene v odůvodnění napadeného rozhodnutí ) "nepřipustil" dovolání podle § 237 odst. 1 písm. a ) o. s. ř., odkazuje Ústavní soud na nepřípustnost dovolání v její věci ze zákona, a to podle ustanovení § 237 odst. 2 písm. b ) o. s. ř. Jakkoli stěžovatelka toto ustanovení ve své ústavní stížnosti nezmiňuje a nikterak s ním ani nepolemizuje, poukazuje Ústavní soud na svou předchozí judikaturu, v níž lze vystopovat i určité napětí. Ústavní soud předně opakovaně judikoval, že institut dovolání je mimořádným opravným prostředkem, jehož zavedení do právního řádu je projevem svobodné volby zákonodárce a nikoli projekcí případného "základního práva" garantovaného Listinou základních práv a svobod či jinými součástmi ústavního pořádku. Těžiště dokazování je totiž v řízení před soudem prvního stupně a jeho skutkové závěry může doplňovat, popřípadě korigovat jen soud druhého stupně v řízení o řádném opravném prostředku ( § 201 a násl. o. s. ř. ) [např. usnesení IV. ÚS 1362/07 ze dne 21. 8. 2007; viz elektronickou databázi na http ://nalus.usoud.cz]. Na druhou stranu však v určitých zcela extrémních případech Ústavní soud do svých rozhodnutí zařadil i podnět zákonodárci v této oblasti, neboť při současné právní úpravě je Ústavní soud "ve věcech dle § 237 odst. 2 písm. b ) o. s. ř. nucen provádět v nezbytných případech korekci právních názorů, která by však jinak příslušela Nejvyššímu soudu" [nález ze dne 23. 2. 2010, sp. zn. III. ÚS 1206/09; nález ze dne 18. 8. 2010, sp. zn. I. ÚS 266/10; nález ze dne 2. 11. 2010, sp. zn. I. ÚS 2661/10]. Uvedené však na věci nic nemění. V rozsahu námitek uvedených stěžovatelkou tedy Ústavním soudem nebylo shledáno dotčení základního práva stěžovatelky na spravedlivý proces ( čl. 36 odst. 1 Listiny základních práv a svobod ).
  
  Co do rozhodnutí o nákladech řízení v napadeném rozsudku, což je otázka v ústavní stížnosti okrajově zmíněná, poukazuje Ústavní soud na odůvodnění napadeného rozhodnutí, v němž krajský soud neaplikoval bez dalšího ve vztahu k neúspěšné stěžovatelce § 142 odst. 1 o. s. ř., nýbrž v její prospěch použil moderačního práva ve smyslu § 150 o. s. ř., na základě čehož uložil stěžovatelce uhradit toliko přibližně jednu třetinu z celkových nákladů. V této otázce je odůvodnění napadeného rozhodnutí zcela nadstandardně, srozumitelně a logicky odůvodněno ( str. 11-13 ), přičemž stěžovatelka konkrétní námitky ani v ústavní stížnosti nevznesla.
  
  Ústavní soud proto z výše uvedených důvodů ústavní stížnost odmítl jako návrh zjevně neopodstatněný podle § 43 odst. 2 písm. a ) zákona č. 182/1993 Sb., o Ústavním soudu, ve znění pozdějších předpisů.
  
  Poučení : Proti usnesení Ústavního soudu není odvolání přípustné.
  
  V Brně dne 13. prosince 2010
  
  
  Vojen Güttler, v.r.
  předseda senátu
entities.entity_id: Z0wSErBtbzE_5Prg
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Ústavního soudu
entities.entity_id: gSuj9ckA9URTdPhT
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Ústavního soudu
entities.entity_id: 9vIIDKEv3stQC1MI
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Ústavního soudu
entities.entity_id: xmo3ytRAmecXfndb
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Ústavní soud
entities.entity_id: zQHrF_7K6bw1cxKw
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Krajského soudu v Ostravě
entities.entity_id: NlpjFzSFWIornWma
entities.category_str: Reference na rozhodnutí soudu
entities.content: sp. zn. 70 Co 2/2010
entities.refers_to: zQHrF_7K6bw1cxKw
entities.entity_id: TGAy8Lflg-f6zfij
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Krajského soudu
entities.entity_id: Z5gDrwYXW7VaHNh8
entities.category_str: Reference zákonu
entities.content: č. 182/1993 Sb., o Ústavním soudu
entities.entity_id: u8wv5pJwJe1zCNFf
entities.category_str: Reference zákonu
entities.content: zákon o Ústavním soudu
entities.entity_id: DRTFRg6LRdZeIBbK
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Ústavní soud
entities.entity_id: Ahm73EdO0JTl6B8D
entities.category_str: Reference na rozhodnutí soudu
entities.content: sp. zn. 70 Co 2/2010
entities.refers_to: 4tPETExF2d51pG--
entities.entity_id: 4tPETExF2d51pG--
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Krajský soud v Ostravě
entities.entity_id: XSBfnWgW04bhsehU
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Okresního soudu v Šumperku
entities.entity_id: M8k88bDvZE-wdMfs
entities.category_str: Reference na rozhodnutí soudu
entities.content: sp. zn. 16 C 29/2007
entities.refers_to: XSBfnWgW04bhsehU
entities.entity_id: Ne_xSstX-1Gbewxp
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Krajský soud
entities.entity_id: h-SVEj-4VwdnU12t
entities.category_str: Reference zákonu
entities.content: § 92 odst. 1 zákona č. 94/1963 Sb., o rodině
entities.entity_id: b92twzlnkvwvovB5
entities.category_str: Účinnost
entities.content: ve znění pozdějších předpisů
entities.entity_id: HweN7E1qG_-EK-FE
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: odvolací soud
entities.entity_id: w4dCG5JKa4JYPida
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: soudu prvního stupně
entities.entity_id: ryW4lW-d1QvlBxc6
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Nejvyšší soud
entities.entity_id: bTpjCkBlQ6yO_qtz
entities.category_str: Reference zákonu
entities.content: § 237 o. s. ř.
entities.entity_id: Q_-wNPm1vRJL6hiF
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: odvolacího soudu
entities.entity_id: fpRdSX6OwZXQvDdD
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Ústavní soud
entities.entity_id: dbdCnZQ_T3u0tKdL
entities.category_str: Reference zákonu
entities.content: čl. 83 Ústavy
entities.entity_id: OzxNlrmCBTUGBhwe
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Ústavního soudu
entities.entity_id: 8UqNAcahLDY3B4Vh
entities.category_str: Reference na rozhodnutí soudu
entities.content: sp. zn. II. ÚS 81/95
entities.refers_to: OzxNlrmCBTUGBhwe
entities.entity_id: Dr0Ujjf6JXkOIYku
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Ústavní soud
entities.entity_id: WbZM2Cs61OnEHUu_
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Ústavní soud
entities.entity_id: mHp_o_vxMTnDD9ar
entities.category_str: Reference zákonu
entities.content: § 237 odst. 1 písm. a ) o.s.ř.
entities.entity_id: H8LUhWxFA07ql2hc
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: odvolacího soudu
entities.entity_id: xEMKhxbgGuwphHQY
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: odvolacího soudu
entities.entity_id: Ng0o1RW6V-zzpI22
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: soudu prvního stupně
entities.entity_id: XtLzzL1E0fyGRsWV
entities.category_str: Reference zákonu
entities.content: § 237 odst. 2 písm. b ) o. s. ř.
entities.entity_id: Bbr-SJrBUEngIUwc
entities.category_str: Reference zákonu
entities.content: § 237 odst. 1
entities.entity_id: 3WDBgoKdcumPnl16
entities.category_str: Reference zákonu
entities.content: § 92 odst. 1 ( z části též § 93 odst. 1 ) zákona o rodině
entities.entity_id: DCvZ7VEpHyDOiBYQ
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: krajskému soudu
entities.entity_id: 9pZV6PsWbBAIIZ9V
entities.category_str: Reference zákonu
entities.content: § 237 odst. 1 písm. a ) o. s. ř.
entities.entity_id: I4pfOCmaF-lUqMOI
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Ústavní soud
entities.entity_id: xBq5WnooKmk4nY67
entities.category_str: Reference zákonu
entities.content: § 237 odst. 2 písm. b ) o. s. ř.
entities.entity_id: VAgDeuffjZc1hKu5
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Ústavní soud
entities.entity_id: f-SPUSrxwaGDp4SB
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Ústavní soud
entities.entity_id: U1oBUPFJvc7fPUGs
entities.category_str: Reference zákonu
entities.content: Listinou základních práv a svobod
entities.entity_id: Yfv6AtbcZGs62XVx
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: soudem prvního stupně
entities.entity_id: EXNACI6jR7lmEVg9
entities.category_str: Reference zákonu
entities.content: § 201 a násl. o. s. ř.
entities.entity_id: BOc6pOpyGRAIdBDx
entities.category_str: Reference na rozhodnutí soudu
entities.content: IV. ÚS 1362/07
entities.refers_to: VAgDeuffjZc1hKu5
entities.entity_id: 4zNgmib5eNJlF3AR
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Ústavní soud
entities.entity_id: TFjppdo_aLoTCosf
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Ústavní soud
entities.entity_id: 4l2tRzifFKyfjhqf
entities.category_str: Reference zákonu
entities.content: § 237 odst. 2 písm. b ) o. s. ř.
entities.entity_id: ZWpoxCzkwwKYe47r
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Nejvyššímu soudu
entities.entity_id: _fy9FwhBspuIb5gR
entities.category_str: Reference na rozhodnutí soudu
entities.content: sp. zn. III. ÚS 1206/09
entities.refers_to: TFjppdo_aLoTCosf
entities.entity_id: K2OJyLlOVKehQdLl
entities.category_str: Reference na rozhodnutí soudu
entities.content: sp. zn. I. ÚS 266/10
entities.refers_to: TFjppdo_aLoTCosf
entities.entity_id: YKXxO6foZUY5Z7J3
entities.category_str: Reference na rozhodnutí soudu
entities.content: sp. zn. I. ÚS 2661/10
entities.refers_to: TFjppdo_aLoTCosf
entities.entity_id: 747-InTkd7bTWmcM
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Ústavním soudem
entities.entity_id: g0CCOq2I5fHZrOiv
entities.category_str: Reference zákonu
entities.content: čl. 36 odst. 1 Listiny základních práv a svobod
entities.entity_id: YzfjEQgB3nMgDmNq
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Ústavní soud
entities.entity_id: dGgScbjoPpkgSLyH
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: krajský soud
entities.entity_id: OuNAMDi_VO5yoc2X
entities.category_str: Reference zákonu
entities.content: § 142 odst. 1 o. s. ř.
entities.entity_id: Wiknag4ElhEecuSE
entities.category_str: Reference zákonu
entities.content: § 150 o. s. ř.
entities.entity_id: 3r8WKp8S_QSk_N0r
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Ústavní soud
entities.entity_id: m9UHeGr6woXo_GLT
entities.category_str: Reference zákonu
entities.content: § 43 odst. 2 písm. a ) zákona č. 182/1993 Sb., o Ústavním soudu
entities.entity_id: zycctMhb4tiW-PHK
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Ústavního soudu