context: Tanmateix, un estudi del 2006 de Carlos Ibáñez i col·laboradors descobriren que M. nattereri contenia en realitat diverses espècies críptiques amb seqüències d'ADN molt diferents, encara que amb diferències morfològiques petites o inexistents. Una d'elles, trobada al sud de la península Ibèrica, fou identificada com a M. escalerai.[13] Les poblacions de les muntanyes del nord d'Espanya representen una altra espècie («Myotis sp. A»), que ara també es coneix als Alps.[14] Un estudi del 2009 basat en els gens mitocondrials citocrom b i ND1 revelà que el parent més proper de M. escalerai és una espècie encara no anomenada del Marroc anteriorment inclosa a M. nattereri («Myotis sp. B»), i que té una relació més llunyana amb altres membres del grup Myotis nattereri.[15] Es calcula que M. escalerai i l'espècie marroquina divergiren fa aproximadament 2 milions d'anys.[16] Uns mesos més tard, es trobà el primer exemplar de M. escalerai a França.[17] Un estudi del 2011 descobrí una cinquena presumpta espècie dins del complex («Myotis sp. C»), que viuria a la península Itàlica i tindria M. sp. A com a parent més proper,[18] però un altre estudi publicat el mateix any inclogué aquestes poblacions a M. sp. A.[19] Aquest últim estudi, d'I. Salicini i col·laboradors, féu servir seqüències de sis gens nuclears per confirmar que M. escalerai és una espècie a part i que té una relació propera amb M. sp. B.[20]
question: Qui va fer l'estudi l'any 2006?
answers.text: Carlos Ibáñez